LV
2014

Nr. 16

Īpašais ziņojums

ES ārpolitikas atbalstam
paredzētās reģionālo
ieguldījumu mehānismu
dotāciju un finanšu
iestāžu aizdevumu
apvienošanas efektivitāte

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis +352 4398-1

E-pasts: eca-info@eca.europa.eu

Internets: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2014. gads

ISBN 978-92-9207-044-1 (epub)

ISBN 978-92-9207-042-7 (iespiestā versija)

doi:10.2865/9114

© Eiropas Savienība, 2014. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi:

•  Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās (http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību (http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*) Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•  Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

Maksas abonementi

•  Ar Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentu starpniecību (http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).

Saturs

Glosārijs un saīsinājumi

Kopsavilkums

Ievads

Ārējās sadarbības dotāciju un aizdevumu apvienošanas potenciālie ieguvumi

ES apvienošanas mehānismi

Revīzijas tvērums un pieeja

Apsvērumi

Reģionālie ieguldījumu mehānismi ir izveidoti pienācīgi, bet Komisijas īstenotajā pārvaldībā joprojām ir trūkumi

Reģionālo ieguldījumu mehānismu izveide ir apmierinoša, un uzlabojas reglamentējošie noteikumi un procedūras

Ir atlasīti piemēroti projekti, bet Komisija novērtējumā nepievērš pietiekamu uzmanību ES dotāciju pievienotajai vērtībai un summai

Komisija izmaksā nevajadzīgi lielus avansus

Apakšmehānismu gadījumā apakšaizdevumu piešķiršanas kritēriji bija neskaidri vai plaši

Komisija nevienmērīgi uzraudzīja dotāciju īstenošanu

Dotāciju un aizdevumu apvienošanas paredzētie ieguvumi līdz šim nav pilnībā sasniegti

Tikai pusei pārbaudīto projektu bija neapšaubāma vajadzība pēc dotācijas, lai būtu iespējams slēgt aizdevuma līgumu

Nebija pilnībā izmantots Komisijas potenciāls iesaistīties politikas virzienu formulēšanā un ietekmēt projektu izveidi un vadību

Apvienošana stiprināja līdzekļu devēju koordināciju, bet ES finansējuma publicitāte līdz šim ir bijusi ierobežota

Secinājumi un ieteikumi

I pielikums | – | Reģionālo ieguldījumu mehānismu vispārējā darbības joma
II pielikums | – | Summas, par kurām uzņemtas saistības, noslēgti līgumi un kuras Komisija izmaksājusi katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā. Stāvoklis 2013. gada 31. decembrī
III pielikums | – | Katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā apstiprināto projektu skaits 2007.–2013. gada periodā
IV pielikums | – | Ieguldījumi 387 projektos, kas apstiprināti reģionālajā ieguldījumu mehānismā 2007.–2013. gada periodā
V pielikums | – | Finanšu iestāžu aizdevumi katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā 2007.–2013. gada periodā
VI pielikums | – | Pārbaudīto 15 ITF projektu izlase
VII pielikums | – | Pārbaudīto 15 NIF projektu izlase
VIII pielikums | – | Ar apakšmehānismu izveidi saistīto projektu revīzijas izlase
IX pielikums | – | 42. punktā minētie projekti

Komisijas atbilde

Glosārijs un saīsinājumi

AFD: Agence française de développement

AFD ir publiska Francijas attīstības finansēšanas iestāde, kas cīnās pret nabadzību un veicina ekonomisko izaugsmi jaunattīstības valstīs un Francijas aizjūras departamentos. Tā ir Francijas attīstības sadarbības galvenā īstenotājaģentūra.

AIF: Āzijas ieguldījumu mehānisms

CIF: Karību ieguldījumu mehānisms

EAF: Eiropas Attīstības fonds

Eiropas attīstības fondi (EAF) ir galvenais instruments, ar kura starpniecību sniedz Eiropas Savienības atbalstu sadarbībai attīstības jomā Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīs un Aizjūras zemēs un teritorijās. 2000. gada 23. jūnijā Kotonū uz 20 gadiem parakstītais partnerattiecību nolīgums (“Kotonū nolīgums”) ir pašreizējais pamats Eiropas Savienības attiecībām ar šīm zemēm un teritorijām. Tā galvenais mērķis ir mazināt un ar laiku izskaust nabadzību.

EIB: Eiropas Investīciju banka

EIB ir Eiropas Savienības banka. Tās īpašnieces ir Eiropas Savienības dalībvalstis, kuru intereses EIB pārstāv. Tā cieši sadarbojas ar citām ES iestādēm, lai īstenotu ES politiku, sniedzot finansējumu ieguldījumu projektiem.

ERAB: Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka

ERAB ir publiska attīstības banka, kas atrodas Londonā. Tā veicina pāreju uz atvērtu tirgus ekonomiku valstīs no Centrāleiropas un Austrumeiropas līdz Vidusāzijai un Vidusjūras reģiona dienvidu un austrumu valstīm. ERAB nodrošina projektu finansējumu bankām, nozarēm un uzņēmumiem – gan jaunos uzņēmumos, gan ieguldījumus jau esošos uzņēmumos. ERAB uzmanības centrā ir privātais sektors, bet tā strādā arī ar valsts uzņēmumiem.

ES delegācija: Eiropas Savienību pārstāv 139 delegācijas un biroji visā pasaulē. ES delegācijas ietilpst Eiropas Komisijas struktūrā, bet strādā ES interesēs kopumā.

EuropeAid: Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts EuropeAid

IFCA: Ieguldījumu mehānisms Vidusāzijai

IFP: Ieguldījumu mehānisms Klusā okeāna reģionam

ITF: ES un Āfrikas infrastruktūras ieguldījumu fonds

KfW: Kreditanstalt für Wiederaufbau

KfW ir Vācijas Federatīvās Republikas attīstības veicināšanas banka, kas atrodas Frankfurtē. Bankas attīstības struktūrvienība valdības vārdā īsteno Vācijas finanšu attīstības sadarbību.

Koncesijas aizdevums: Koncesijas aizdevums ir aizdevums, kura nosacījumi ir ievērojami labvēlīgāki nekā aizdevumu tirgus nosacījumi. SVF aprēķina koncesijas līmeni kā starpību starp aizdevuma nominālvērtību un diskontētu aizņēmēja veiktu nākotnes parāda apkalpošanas maksājumu summu, to izsaka procentos no aizdevuma nominālvērtības.

LAIF: Latīņamerikas ieguldījumu mehānisms

MRI: Savstarpējās paļāvības iniciatīva

MRI ir oficiāla sistēma, kuru 2009. gadā izveidoja AFD, EIB un KfW nolūkā uzlabot efektivitāti attīstības projektu līdzfinansēšanā. Tās galvenās pazīmes ir uzdevumu lielākās daļas deleģēšana darbības galvenajam finansētājam un procedūru savstarpēja atzīšana.

NIF: Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms

ROM: Uz rezultātiem vērsta uzraudzība

ROM sistēma ir projektu un programmu izskatīšanas instruments, ar ko sniedz uzlabojumiem noderīgus ieteikumus.

SVF: Starptautiskais Valūtas fonds

WBIF: Rietumbalkānu investīciju sistēma

Kopsavilkums

I

Apvienošanas mehānismi kombinē finanšu iestāžu aizdevumus¹ ar dotācijām. Apvienošana dod iespēju dotāciju līdzekļu devējiem panākt sviras efektu, ārējās sadarbības līdzekļiem piesaistot finanšu iestāžu aizdevumus, kā arī ietekmēt politikas virzienu formulēšanu un/vai projektu izveidi un vadību. Turklāt dotāciju un aizdevumu apvienošana var veicināt attīstības palīdzībā ieinteresēto personu sadarbību un sekmēt palīdzības publicitāti.

II

Kopš 2007. gada Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas astoņus reģionālos ieguldījumu mehānismus, kuri aptver visu Komisijas ārējās sadarbības sfēru. 2007.–2013. gada periodā ES šādiem mehānismiem piešķīra 2 106 miljonus EUR. Attīstības finanšu iestādes identificē projektus un piesakās dotācijām, ko apstiprina izpildstruktūras, tostarp Komisija, dalībvalstis un citi līdzekļu devēji. Finanšu iestādes slēdz līgumus par lielāko daļu tehniskās palīdzības un uzrauga projektus.

III

Palātas revīzija aptvēra reģionālos ieguldījumu mehānismus no to izveides brīža. Palāta īpaši novērtēja reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošanas efektivitāti. Revīzijā uzmanība tika pievērsta reģionālo ieguldījumu mehānismu struktūrai un pārvaldībai un tam, cik lielā mērā bija sasniegti apvienošanas paredzētie ieguvumi. Revīzijas darbā ietilpa analītisks izvērtējums, Komisijas darbinieku iztaujāšanas, 40 ES delegāciju apsekojums, no tām 22 sniedza atbildes, četru galveno finanšu iestāžu apmeklējumi un projektiem piešķirtu 30 dotāciju izlases pārbaude.

IV

Palāta secina, ka reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošana ES ārpolitikas atbalstam kopumā ir bijusi efektīva. Reģionālie ieguldījumu mehānismi ir izveidoti labi, bet potenciālie apvienošanas ieguvumi netika pilnībā sasniegti, jo Komisijas īstenotajā pārvaldībā bija trūkumi.

V

Dalībvalstis un Komisija ir nodrošinājušas, ka reģionālie ieguldījumu mehānismi ir pienācīgi izveidoti, un tagad tie ir stingri nodibināti. Finansējuma aizdevumu daļu galvenokārt nodrošināja četras Eiropas finanšu iestādes, kuras identificēja atbilstošos ieguldījumus. Pēdējos septiņos gados tās ir izvēlējušās projektus, kuri atbilst pieejamā finansējuma piešķiršanai.

VI

Palāta uzskata, ka visi 30 pārbaudītie projekti bija svarīgi attiecīgajiem reģioniem un valstīm. Tomēr Komisijas īstenotais apstiprināšanas process nebija pamatīgs, un lēmumiem par dotāciju piešķiršanu konkrētā līmenī bieži nebija pārliecinošu pierādījumu. Trūka arī norāžu par to, kādi kritēriji Komisijai jāizmanto lēmumu pieņemšanā. Kad dotācijas bija apstiprinātas, izmaksātie avansi bija nevajadzīgi lieli. Komisijas uzraudzība nenodrošināja, ka visos gadījumos tiek sasniegta dotāciju pievienotā vērtība.

VII

Reģionālie ieguldījumu mehānismi attīstības partneriem nodrošināja platformu ciešai sadarbībai un ļoti lielu projektu uzsākšanai, kurus būtu bijis grūti finansēt citādi. Bija gadījumi, kad dotāciju piešķiršanas pamatojums apvienošanai ar aizdevumiem bija skaidrs, īpaši tad, ja bija ievēroti koncesijas aizdevumu kritēriji. Tomēr citos gadījumos – būtībā aptuveni pusē pārbaudīto gadījumu – tas nebija acīmredzams. Komisija pilnībā neizmantoja iespēju pozitīvi ietekmēt projektu izveidi vai plašāk ietekmēt nozares politiku. Līdz šim ES atbalsta publicitāte ir bijusi ierobežota, tomēr Komisija ir sākusi šo jautājumu risināt.

VIII

Reģionālo ieguldījumu mehānismu efektivitātes uzlabošanai Palāta ir sagatavojusi vairākus ieteikumus Komisijai. Ieteikumi attiecas uz projektu atlasi un dotāciju apstiprināšanu, līdzekļu izmaksu, ES dotāciju īstenošanas uzraudzību un ES atbalsta publicitātes palielināšanu.

1Papildus aizdevumiem, bet mazākā apmērā nekā dotācijas, pastāv arī citi finansēšanas veidi.

Ievads

Ārējās sadarbības dotāciju un aizdevumu apvienošanas potenciālie ieguvumi

01

Apvienošanas mehānismi kombinē finanšu iestāžu aizdevumus² ar dotācijām. Dotācijas var būt dažādas, bet ES sadarbībā ar jaunattīstības valstīm izplatītākie dotāciju veidi ir tiešo ieguldījumu dotācijas, procentu likmes subsīdijas, tehniskā palīdzība un aizdevuma garantijas shēmas.

02

Apvienošanas mehānismu galvenais mērķis ir panākt sviras efektu, ārējās sadarbības līdzekļiem piesaistot finanšu iestāžu aizdevumus. Apvienošanas mērķis ir īpaši risināt neoptimālas ieguldījumu situācijas gadījumā, ja pasākumi vai infrastruktūra varētu būt dzīvotspējīga, bet nepiesaista pietiekamu finansējumu no tirgus avotiem. Galvenie iemesli, kāpēc projekti nevar piesaistīt finansētājus atbilstoši normālām tirgus likmēm, ir šādi:

a)projekti nav pietiekami rentabli, bet tiem raksturīgi augsti ekonomiskie, vides un/vai sociālie ieguvumi;

b)to riska profili ir pārāk augsti;

c)tie atrodas valstīs, kurām ir smaga parādu nasta un kurām jāievēro Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) aizdevumu prasības (sk. 1. izcēlumu).

03

Papildus aizdevumu piesaistīšanai no finanšu iestādēm apvienošana piedāvā dotācijas līdzekļu devējam iespēju iesaistīties politikas virzienu formulēšanā vai ietekmēt projektu izveidi un vadību. Tas var notikt, piemēram, mazinot projektu izraisītās negatīvās papildu sekas, kā nelabvēlīgu ietekmi uz vidi vai sociālās sekas, vai nodrošinot papildu finansējumu ar projektu saistītiem konkrētiem mērķiem, tādiem kā administratīvo vai tehnisko spēju veidošana.

  1. izcēlums

SVF aizdevumu prasības valstīs ar smagu parādu nastu

SVF prasa, lai valstis ar smagu parādu nastu slēgtu aizdevumu līgumus tikai ar nosacījumiem, kuri ir ievērojami labvēlīgāki nekā aizdevumi ar tirgus nosacījumiem. Šādus aizdevumus sauc par koncesijas aizdevumiem. Valstīs ar smagu parādu nastu SVF prasa, lai koncesijas līmenis būtu vismaz 35 %.

04

Apvienošanas izmantošanai ir arī citi vispārīgāki potenciālie ieguvumi:

a)tā veicina sadarbību starp ieinteresētajām personām attīstības palīdzības jomā. Apvienošanas mehānismi ir izveidoti īpašā partnerībā ar Eiropas finanšu iestādēm, un tādējādi tajos tiek izmantota šo iestāžu specifiskā zinātība un zināšanas. Pastiprinātas sadarbības rezultāts var būt arī lielāka pārredzamība, apjomradīts ietaupījums un mazākas darījumu izmaksas partnervalstij. Apvienošana ļauj arī īstenot projektus, kas ir pārāk lieli, lai tos finansētu viens līdzekļu devējs vai finanšu iestāde;

b)tā stiprina saņēmēju un sabiedrības informētību par to, ka ieguldījumi finansēti ar līdzekļu devēju atbalstu. Dažādu līdzekļu devēju un finanšu iestāžu intervenču kombinēšana ir līdzeklis, ar ko panākt vajadzīgo kritisko masu palīdzības publicitātes radīšanai.

ES apvienošanas mehānismi

05

Komisija ilgu laiku ir piešķīrusi procentu likmju subsīdijas. Tomēr pēdējā laikā Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas īpašus mehānismus, kas paātrina apvienošanas izmantošanu. Kopš 2007. gada Komisija ir izveidojusi astoņus reģionālos ieguldījumu mehānismus, kuri aptver visu Komisijas ārējās sadarbības sfēru (sk. I pielikumu). Tie apvieno Eiropas Attīstības fondu (EAF) un ES vispārējā budžeta finansētās dotācijas ar aizdevumiem, galvenokārt no Eiropas attīstības finanšu iestādēm. Dažos gadījumos ES dalībvalsts veic arī tiešos ieguldījumus.

06

Reģionālo ieguldījumu mehānismiem ir trīspakāpju pārvaldības struktūra³:

a)stratēģiskā struktūra⁴, kuras uzdevums ir izstrādāt finansēšanas mehānisma vispārējo stratēģiju;

b)izpildstruktūra⁵, kurā ietilpst Komisija, dalībvalstis un citi līdzekļu devēji un kura ir atbildīga par individuālu dotāciju apstiprināšanu;

c)tehniskā struktūra⁶, kurā ietilpst finanšu iestādes un Komisija un kura izveido vienotu projektu plūsmu un atlasa projektus, ko prezentē izpildstruktūrai.

07

Pēc konsultācijām ar attiecīgo partnervalsti vai partnervalstīm finanšu iestādes piedāvā projektus⁷. Projektu plūsmas izveidi vada finanšu iestādes. Tās identificē un atlasa projektus, pamatojoties uz saviem finanšu novērtējuma kritērijiem, un piesakās dotācijai, norādot tās veidu un summu. Projekta sagatavošanas procesā ietilpst sadarbība ar Komisiju, īpaši tehniskajām struktūrām un ES delegāciju līmenī. Projekta galvenā finanšu iestāde uzrauga projekta īstenošanu un ziņo par sasniegto. Galvenajai finanšu iestādei ir tiesības saņemt maksu par projektu īstenošanas vadību.

08

ES un Āfrikas infrastruktūras ieguldījumu fonds (ITF) ir vienīgais reģionālais ieguldījumu mehānisms, kas darbojas kā fonds. Eiropas Investīciju banka (EIB) darbojas kā šā fonda finanšu pārvaldnieks. Citu reģionālo ieguldījumu mehānismu gadījumā Komisija lielākoties nodrošina dotāciju izmaksāšanu galasaņēmējiem ar galvenās finanšu iestādes starpniecību. Saņēmēji paši piešķir un pārvalda pakārtotos līgumus. Finanšu iestādes savukārt īsteno tehnisko palīdzību un uzrauga apvienoto projektu īstenošanu. Katram reģionālajam ieguldījumu mehānismam ir sekretariāts, kas atbalsta izpildstruktūras. Sekretariāti atrodas Komisijā⁸, izņemot ITF, kura sekretariāta darbu organizē EIB.

09

Ir arī citi ES apvienošanas mehānismi. Galvenais piemērs ir ar Kotonū nolīgumu 2003. gadā uz 20 gadiem izveidotais ieguldījumu mehānisms. Citi apvienošanas piemēri ārpus reģionālo ieguldījumu mehānismu tvēruma ir Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Ieguldījumu un partnerības instruments (FEMIP) un Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds (GEEREF).

10

ES reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem 2007.–2013. gada periodā bija piešķīrusi 2 106 miljonus EUR (sk. II pielikumu). Līdz 2013. gada beigām Komisija jau bija izmaksājusi 1 205 miljonus EUR. Reģionālo ieguldījumu mehānismu izpildstruktūras bija apstiprinājušas 387 projektus (sk. III pielikumu), kuru dotāciju kopsumma bija 2 346 miljoni EUR (sk. IV pielikumu). Tām bija piesaistīti aizdevumi kopā par 22 152 miljoniem EUR. Līdz šim aizdevumu saistību neizpildes rādītājs ir nulle.

11

Atbalstītie projekti galvenokārt ir publisko ieguldījumu projekti. Mehānismi aptvertajām nozarēm ir dažādi, bet transporta un enerģētikas nozares saņem lielāko daļu finansējuma⁹. Projektu lielums ir atšķirīgs – no samērā maziem 0,3 miljonus EUR vērtiem projektiem līdz tādiem projektiem, kuru vērtība pārsniedz 1 000 miljonus EUR. Lielākoties ir iesaistīta vairāk nekā viena finanšu iestāde. Dažkārt reģionālie ieguldījumu mehānismi nepiešķir finansējumu atsevišķam ieguldījumu projektam, bet citam mehānismam vai fondam. Šādu apakšmehānismu gadījumā finanšu iestādes atlasa un finansē apakšdarbības, kurās ir iesaistīti vietējie finansētāji partneri.

12

Reģionālajos ieguldījumu mehānismos jau no paša sākuma iesaistītās četras galvenās finanšu iestādes¹⁰ ir EIB, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB), Agence Française de Développement (AFD) un Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW). Pārskats par šo finanšu iestāžu apstiprināto aizdevumu summām 2007.–2013. gada periodā 387 projektiem, kas saņēma atbalstu no minētajiem mehānismiem, ir sniegts V pielikumā.

13

Komisija 2012. gada decembrī izveidoja ES platformu apvienošanas izmantošanai ārējā sadarbībā, lai apzinātu, kā iespējams uzlabot reģionālo ieguldījumu mehānismu kvalitāti un lietderību. Šis process joprojām turpinās, un gaidāmie tiešie rezultāti ir ieteikumu un pamatnostādņu kopums par to, kā izmantot apvienošanu ārējā sadarbībā un kā piesaistīt papildu publiskos un privātos resursus, lai palielinātu ES ārējās sadarbības un attīstības politikas ietekmi.

2Papildus aizdevumiem, bet mazākā apmērā nekā dotācijas, pastāv arī citi finansēšanas veidi.

3Rietumbalkānu investīciju sistēma (WBIF) ir izņēmums, jo to pārvalda koordinācijas komiteja un projektu finansētāju grupa.

4To sauc par “stratēģijas padomi” jeb “koordinācijas komiteju”.

5To sauc par “operatīvo valdi” jeb “izpildu komiteju”.

6To sauc par “projektu finansētāju grupu” jeb “finanšu iestāžu grupu”.

7WBIF dotācijām galvenokārt piesakās partnervalstis.

8Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts (EuropeAid), izņemot WBIF, kuram sekretariāta pakalpojumus sniedz Paplašināšanās ģenerāldirektorāts.

9Aptuveni 55 %.

10Citas attiecināmās finanšu iestādes ir: Spānijas Starptautiskās attīstības sadarbības aģentūra (AECID), Āfrikas Attīstības banka (AfDB), Beļģijas Investīciju sabiedrība jaunattīstības valstīm (BIO), Karību Attīstības banka (CDB), Eiropas Padomes Attīstības banka (EPAB), Spānijas uzņēmējsabiedrība attīstības finansēšanai (COFIDES), Somijas fonds rūpniecības sadarbībai (FINNFUND), Amerikas Attīstības banka (IADB, kā novērotāja iesaistījusies LAIF), Luksemburgas Attīstības aģentūra (Lux-Dev), Skandināvijas Investīciju banka (NIB), Privātā infrastruktūru attīstības grupa (PIDG), Austrijas Attīstības banka (OeEB), Itālijas sabiedrība uzņēmumiem ārzemēs (SIMEST), Sabiedrība attīstības finansēšanai (SOFID).

Revīzijas tvērums un pieeja

14

Palāta novērtēja reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošanas efektivitāti ES ārpolitikas atbalstam, pievēršoties turpmākajiem diviem jautājumiem.

a)Vai reģionālie ieguldījumu mehānismi ir izveidoti un pārvaldīti labi?

b)Vai apvienošanas izmantošana deva paredzētos ieguvumus?

15

Šī revīzija, kuru Palāta konkrētajā jomā veica pirmo reizi, notika no 2013. gada maija līdz decembrim, un tajā aplūkoja, kādi bija reģionālo ieguldījumu mehānismu rezultāti kopš to izveides. Palātas uzmanība bija pievērsta ES finanšu piešķīrumiem un Komisijas lomai. Revīzijas darbā ietilpa analītisks izvērtējums, Komisijas darbinieku iztaujāšanas, 40 ES delegāciju apsekojums¹¹, četru galveno finanšu iestāžu apmeklējumi un projektu izlases izvērsta pārbaude. Izlasē¹² ietilpa 15 projekti, kas saņēma dotācijas no ITF (sk. VI pielikumu), un 15 projekti, kuri bija saņēmuši dotācijas no Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisma (NIF) (sk. VII pielikumu). Šie divi reģionālie ieguldījumu mehānismi aptver gan EAF, gan ES vispārējo budžetu, un tie pārstāv vairāk nekā 70 % no dotācijām, kuras reģionālie ieguldījumu mehānismi apstiprinājuši līdz 2013. gada beigām. Tie ir arī vecākie ieguldījumu mehānismi, un tāpēc tiem ir progresīvākie projekti. Īpašo pazīmju dēļ revīzijā bija iekļauta arī astoņu tādu projektu pārbaude, kas bija saistīti ar apakšmehānismu izveidi (sk. 11. punktu) darbību finansēšanai, iesaistot vietējās finanšu iestādes (sk. VIII pielikumu).

1122 ES delegācijas sniedza atbildes uz apsekojuma jautājumiem.

12Palāta projektus izraudzījās nejaušā atlasē pēc naudas vienības principa.

Apsvērumi

Reģionālie ieguldījumu mehānismi ir izveidoti pienācīgi, bet Komisijas īstenotajā pārvaldībā joprojām ir trūkumi

16

Palāta pārbaudīja, vai reģionālie ieguldījumu mehānismi kopumā ir izveidoti pienācīgi un vai tiem ir atbilstīgas procedūras. Revidenti veltīja uzmanību arī dotāciju pieprasījumu novērtēšanas procedūrai, atlasīto projektu pamatošanai un dotāciju veida un summas piemērotībai. Visbeidzot, revīzijā apskatīja arī dotāciju īstenošanu un projektu uzraudzību.

Reģionālo ieguldījumu mehānismu izveide ir apmierinoša, un uzlabojas reglamentējošie noteikumi un procedūras

17

Ir pamatojums tam, ka ir izveidoti astoņi dažādi reģionālie ieguldījumu mehānismi, nevis viens pasaules mēroga ieguldījumu mehānisms, jo:

a)mehānismiem ir atšķirīgas struktūras finansējuma kombinēšanai no dažādiem iesaistītajiem līdzekļu devējiem un tā novirzīšanai projektos;

b)ES finansējums ģeogrāfiskiem ieguldījumu mehānismiem ir iegūts no dažādiem finanšu instrumentiem, kuriem ir atšķirīgs juridiskais pamats;

c)pienākumu sadale Komisijā un finanšu iestādēs ir ģeogrāfiska;

d)dažādās pārvaldības struktūrās pārstāvētās puses (sk. 6. punktu) dažādos reģionos ir atšķirīgas.

18

Visu reģionālo ieguldījumu mehānismu mērķi un prioritārās jomas ir saskaņotas ar vispārējiem ES politiskajiem mērķiem. ITF gadījumā tikai projekti ar reģionālu dimensiju bija attiecināmi, un tas ierobežoja apvienošanas iespējas.

19

Finanšu regulā¹³ nesen ir ieviesti īpaši noteikumi attiecībā uz apvienošanas mehānismiem¹⁴. Šie noteikumi, kas piemērojami, sākot ar 2014. gadu, ievērojami uzlabo reglamentējošos noteikumus, jo ir definēti jēdzieni un principi, vienkāršoti apvienošanā izmantotie pārvaldības veidi un sniegts juridiskais pamats inovatīvu finansēšanas rīku izmantošanai. Komisija pašlaik turpina uzlabot noteikumus, gatavojot pamatnostādnes reģionālo ieguldījumu mehānismu pārvaldībai¹⁵.

20

Kaut arī Komisija šajā jomā ir panākusi zināmu attīstību, projektus pamatā ierosināja finanšu iestādes, un Komisija atbildēja uz šiem priekšlikumiem un tiem sekojošiem dotāciju pieprasījumiem, nevis aktīvi apzināja darbības.

21

ITF sekretariātu uztur EIB (sk. 8. punktu). Tā kā EIB ir projektu finansētājs un neatkarīgi no tā, ka sekretariāts ir norobežots no EIB banku darbības, šis jautājums ir jārisina.

Ir atlasīti piemēroti projekti, bet Komisija novērtējumā nepievērš pietiekamu uzmanību ES dotāciju pievienotajai vērtībai un summai

Projektu atlase dotāciju palīdzībai

22

Projektu identificēšanas un atlases process ļāva sagatavot pietiekamus dotāciju pieprasījumus, lai par piešķirto finansējumu plānotajā laikposmā uzņemtos saistības. Apstiprinātie projekti bija svarīgi attiecīgo reģionu un valstu attīstības vajadzību aspektā.

23

Lai pieprasītu dotāciju no reģionālā ieguldījumu mehānisma, finanšu iestāde iesniedz dotācijas pieprasījuma veidlapu¹⁶. Kaut arī finanšu iestāžu sniegtā informācija pirms dotācijas apstiprināšanas laika gaitā ir kļuvusi plašāka un izvērstāka, tā bija pārāk vispārīga, lai ļautu reģionālo ieguldījumu mehānismu izpildstruktūrām pienācīgi pieņemt lēmumus. Trūka skaitļos izteiktu datu par aizdevumu nosacījumiem, koncesiju (sk. 1. izcēlumu) un dzīvotspēju (sk. piemēru 2. izcēlumā). Turklāt dotācijas sniegšanas paredzamā pievienotā vērtība nebija labi formulēta, strukturēta vai izteikta skaitļos.

  2. izcēlums

ITF projekts – elektroenerģijas apgādes atjaunošana Beninā un Togo

Projekts paredzēja elektroenerģijas pārvades līniju un apakšstaciju būvniecību un atjaunošanu 85,7 miljonu EUR apmērā. Tā mērķis bija uzlabot elektroenerģijas apgādes drošumu un lietderību Beninā un Togo. ITF piešķīra procentu likmes subsīdiju 12,25 miljonu EUR apmērā, kas ļāva sasniegt 35 % koncesijas līmeni, kā to prasa SVF (sk. 1. izcēlumu).

Finanšu iestāde ir sniegusi nepietiekamu informāciju

Finanšu iestāžu iesniegtajā dotācijas pieprasījuma veidlapā nav iekļauti dati par projekta finansiālo un ekonomisko dzīvotspēju, koncesiju un projekta saskaņošanu ar valstu vajadzībām, kaut arī finanšu iestādei bija pieejama visa šī informācija. Turklāt veidlapā nebija skaidras informācijas par ITF dotācijas pievienoto vērtību. Bez šīs informācijas Komisija nevarēja pienācīgi novērtēt dotācijas pieprasījumu.

24

Iemesls, kāpēc finanšu iestāžu sniegtā informācija bija ierobežota, bija tas, ka dotāciju pieprasījumu iesniegšanas laikā projekti bieži vēl bija sagatavošanās posmā. Finanšu iestādes lemj par aizdevumiem vēlākā posmā, t. i., pēc priekšizpētes. Tādējādi to lēmumi bija balstīti labākā, izvērstākā informācijā nekā tā informācija, kura bija Komisijas rīcībā dotāciju pieprasījumu novērtēšanas laikā.

25

Kaut arī nav konkrētu norāžu par dotāciju pieprasījumu novērtēšanu, Komisija laika gaitā novērtēšanu ir uzlabojusi. Tomēr novērtējumi lielā mērā joprojām ir balstīti uz informāciju, kas sniegta dotācijas pieprasījuma veidlapā, un līdz ar to aprobežojas ar šo informāciju. Pārbaudīto projektu novērtējumā maza vērība bija veltīta koncesijas līmenim, parāda atmaksājamībai, dotācijas summai vai ekonomiskajai dzīvotspējai. Komisija nav izstrādājusi ekonomiskās dzīvotspējas kritērijus. Komisijai būtībā nav skaidru noteikumu vai norāžu par to, kurus attīstības ieguldījumus finansēt ar dotācijām, kurus – ar aizdevumiem un kurus – ar abu apvienojumu.

26

Komisija novērtējumos pakāpeniski iesaistīja attiecīgās ES delegācijas, konsultējoties ar tām dotāciju pieprasījumu novērtējumā. Palātas veiktā projektu pārbaude un delegācija darbinieku iztaujāšanas liecināja, ka šī iesaiste joprojām nebija pietiekama, īpaši identifikācijas posmā. No 22 ES delegācijām, kuras sniedza atbildes uz Palātas apsekojuma jautājumiem, tikai 59 % atbildēja, ka tās bija iesaistītas apvienoto projektu identifikācijas procesā. Tas ierobežoja delegāciju ieinteresētības pakāpi projektos. Tomēr tad, kad finanšu iestādes bija iesniegušas dotācijas pieprasījumus, Komisija lūdza lielākajai daļai delegāciju paust viedokli par attiecīgajās valstīs atlasītajiem projektiem.

27

Vidējais laiks no iekļaušanas projektu plūsmā līdz galīgajam valdes apstiprinājumam ir 215 dienas ITF, 257 dienas LAIF un 290 dienas – NIF¹⁷. LAIF un NIF gadījumā katram projektam bija vajadzīgs provizoriskais un galīgais apstiprinājums gan tehniskajā, gan valdes līmenī, un šāda kārtība bija laikietilpīga. ITF gadījumā procedūra bija vairāk atvieglota un neprasīja provizoriskos apstiprinājumus¹⁸.

Dotācijas veida un summas izvēle

28

Izvēlētie dotāciju veidi (sk. 1. punktu) bija piemēroti pievienotajai vērtībai, kuru ar tiem bija paredzēts sasniegt. Vienīgi ITF sniedza procentu likmes subsīdijas; citi reģionālie ieguldījumu mehānismi tās nepiedāvāja, kaut arī to reglamentējošajos noteikumos un līgumu sistēmā tas bija atļauts.

29

No Palātas pārbaudītajām 30 dotācijām 11 gadījumos dotāciju mērķis bija nodrošināt, ka aizdevumā ir ievērots 35 % koncesijas līmenis, kuru prasa SVF (sk. 1. izcēlumu). No šīm 11 dotācijām septiņos gadījumos Palāta nespēja gūt pierādījumus no Komisijas vai finanšu iestādēm par to, ka koncesijas līmenis nebija augstāks kā SVF prasītais obligātais līmenis. Vienā gadījumā koncesijas līmenis pārsniedza obligātos 35 %, un Komisija par to nebija informēta.

30

Nebija noteikti kritēriji dotāciju summu noteikšanai, ja galvenais mērķis nebija atbilstība SVF prasībām, bet cits mērķis. Pārbaudītajos gadījumos bieži nebija skaidrs, kā bija lemts par summām. Turklāt Komisija neuzskatīja par vajadzīgu stingri pārbaudīt, kā ir aprēķinātas finanšu iestāžu pieprasītās dotāciju summas.

31

Finanšu iestādes teorētiski varēja noteikt procentu likmi virs normas un ļaut saņēmējam to pieņemt, finanšu paketē iekļaujot dotāciju. Tā rezultātā ir risks, ka ieguvums no dotācijām netiek pilnībā nodots saņēmējam. Kaut arī publiskās attīstības finanšu iestādes ir atbildīgas par piemērotāko finanšu nosacījumu nodrošināšanu, ne Komisija, ne Palāta nevar izslēgt, ka šis risks var īstenoties, tāpēc ka tām nav iespēju pārbaudīt procentu likmes noteikšanas kārtību, jo tā ir konfidenciāla¹⁹.

Komisija izmaksā nevajadzīgi lielus avansus

32

Kad dotācijas bija apstiprinātas un nolīgumi parakstīti, tika izmaksāti ievērojami avansi. Komisijai bija pieejami līdzekļi, un tā tos pārskaitīja, pirms šie līdzekļi bija vajadzīgi. Saņēmējs līdzekļus izmantoja lēni, tāpēc ka projekts bija jāizveido un bija jānoslēdz līgumi par vajadzīgajiem pakalpojumiem un būvdarbu izpildi, un arī īstenošanas ilguma dēļ. Tādējādi pārskaitītie līdzekļi pretēji pareizas finanšu pārvaldības principiem ilgstoši netika izlietoti (sk. piemēru 3. izcēlumā). Sekas ir tādas, ka budžeta izpildes rezultāts neatspoguļo mehānismiem pakārtotos faktiskos pasākumus.

33

ITF gadījumā Komisija pārskaita līdzekļus fondā, un pēc tam EIB kā fonda pārvaldnieks pārskaita dotācijas no fonda galvenajai finanšu iestādei. ITF izpildvalde apstiprina dotācijas par kopsummu, kas nepārsniedz fondam pieejamo skaidrās naudas atlikumu. Ar šo piesardzīgo pieeju ITF nodrošina, ka tas spēs pildīt savas saistības. Tā kā paiet laiks, pirms projekta īstenošana faktiski sākas, saņēmējs attiecīgās summas izmaksās tikai dažus gadus vēlāk. Tā rezultātā liela naudas summa gadiem ilgi glabājas fonda bankas kontā (sk. attēlu).

  3. izcēlums

NIF projekts – Tunisijas ātrvilcienu dzelzceļa tīkla otrais posms

Ar šo 550 miljonu EUR vērto projektu finansē pilsētas dzelzceļa tīkla ātrvilcienu divu jaunu līniju prioritāro posmu būvniecību. 28 miljonu EUR NIF dotācija sniedz tehnisko palīdzību līgumslēdzējai iestādei un pārraugam.

Nevajadzīgi liela NIF dotācijas avansa izmaksa

Komisija 2010. gadā pārskaitīja saņēmējam visu dotāciju. Finanšu iestādes izmaksāja aizdevumus tikai tad, kad saņēmējam līdzekļi bija vajadzīgi. Tā kā projekta īstenošanā bija ievērojami kavējumi, aizdevuma pirmā izmaksa notika tikai 2013. gadā. Kavējumu dēļ 24,5 miljoni EUR NIF dotācijas līdzekļu palika neizmantoti vairāk nekā trīs gadus.

Attēls

ITF naudas plūsmas kustības

Avots: ITF sekretariāts.

Apakšmehānismu gadījumā apakšaizdevumu piešķiršanas kritēriji bija neskaidri vai plaši

34

Palātas pārbaudītajiem astoņiem apakšmehānismiem (sk. 11. punktu) (sk. VIII pielikumu) nebija paredzēts, ka pasākumi, kurus finansē no apakšmehānismiem, Komisijai individuāli jāapstiprina ex ante, un tikai vienā gadījumā tos bija apstiprinājusi finanšu iestāde. Tajā pašā laikā kritēriji apakšaizdevumiem attiecināmo pasākumu atlasei vairākumā gadījumu²⁰ bija nekonkrēti vai ļoti plaši, nebija minētas attiecīgās nozares un prioritātes. Tādējādi Komisija nevarēja būt pārliecināta, ka izdevumi bija novirzīti ES prioritārajās jomās (sk. piemēru 4. izcēlumā).

  4. izcēlums

NIF projekts – MVU finansēšanas mehānisms

MVU finansēšanas mehānismu, no kura varēja piešķirt kopā 150 miljonus EUR, veidoja divi produkti. Pirmais sniedza tehnisko palīdzību vietējām partneru finanšu iestādēm un zaudējumu riska dalīšanas mehānismu aizdevumu portfeļiem. Otrais sniedza tehnisko palīdzību un bezprocentu aizdevumus, lai samazinātu procentu likmes un nodrošinātu zaudējumu/riska dalīšanas rezervi. NIF dotācija šim projektam bija 15 miljoni EUR.

Plaši kritēriji no apakšmehānisma finansējamo pasākumu atlasei

Finanšu iestāžu sniegtajā dotācijas pieprasījuma veidlapā nebija skaidri norādīts, kādā līmenī jāapstiprina apakšaizdevumi. Tajā nebija konkrēti norādīta arī galvenā finansētāja atbildība vērtēšanas un atlases procesā. Nebija noteikts, ka atlases procesā jāņem vērā ES prioritātes, jo attiecināmības kritēriji ļāva pieņemt ieguldījumus visās nozarēs. Turklāt nebija arī skaidri izklāstītas pārskatu sagatavošanas prasības projektu pēcpārbaudei.

Komisija nevienmērīgi uzraudzīja dotāciju īstenošanu

35

Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariāti ir atbildīgi par mehānismu vispārējo finanšu uzraudzību. Finanšu iestādes uzrauga pašu projektu īstenošanu. Komisijas līmenī ES delegācijas ir atbildīgas par dotāciju īstenošanas pārbaudi. To veiktās pārbaudes pakāpe bija atšķirīga, jo nebija skaidru iekšējo pamatnostādņu (sk. 19. punktu) un atšķīrās delegāciju iesaistes pakāpe projektu identificēšanā (sk. 26. punktu). Turklāt līguma noteikumi ar finanšu iestādēm par informācijas sniegšanu bija neskaidri un nebija pietiekami stingri.

36

Izpildes uzraudzība līdz šim ir bijusi ierobežota un nestrukturēta. ES platformas ietvaros apvienošanas izmantošanai ārējā sadarbībā tiek izstrādāta rezultātos balstīta uzraudzības sistēma, kurā ietilps uzraudzībai paredzēti standarta rādītāji.

37

Tāpat kā saistībā ar citiem ES finansētajiem attīstības projektiem Komisija pēc nejaušības principa atlasīja apvienotos projektus, lai īstenotu uz rezultātiem vērstu uzraudzību (ROM). Tās ietvaros ārēji eksperti saskaņā ar konsekventu metodoloģiju veica īsus un mērķtiecīgus novērtējumus uz vietas. ROM novērtējumos apskatīja daudzus projektu īstenošanas aspektus, pamatojoties uz pieciem kritērijiem: nozīmīgums, lietderība, efektivitāte, potenciālā ietekme un paredzamā ilgtspēja. Tomēr novērtējumos nebija pievērsta īpaša uzmanība dotāciju pievienotajai vērtībai. Attiecībā uz ROM novērtējumu rezultātiem nebija skaidrs, vai no finanšu iestādes vai ES delegācijas tika gaidīta rīcība saistībā ar secinājumiem un ieteikumiem. Tomēr ITF atbalstītajiem projektiem neveica ROM.

Dotāciju un aizdevumu apvienošanas paredzētie ieguvumi līdz šim nav pilnībā sasniegti

38

Palātas revidenti vērtēja, cik lielā mērā ir sasniegti apvienošanas paredzētie ieguvumi, tostarp finansējuma piesaistīšana papildus dotācijām, iesaistīšanās politikas virzienu formulēšanā, ietekme projektu izveidē un vadībā, līdzekļu devēju koordinācijas uzlabošana un Eiropas attīstības sadarbības palīdzības publicitātes veicināšana (sk. 4. punktu).

Tikai pusei pārbaudīto projektu bija neapšaubāma vajadzība pēc dotācijas, lai būtu iespējams slēgt aizdevuma līgumu

39

Projekti, kas saņēma atbalstu no reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem, piesaistīja arī ievērojamu finansējumu no finanšu iestādēm ārpus Eiropas, kā arī no saņēmējiem. Palātas izlasē ietilpstošajiem pārbaudītajiem projektiem Eiropas finanšu iestādes kopā sniedza 45 % no kopējām ieguldījumu izmaksām, aptuveni 20 % nodrošināja finanšu iestādes ārpus Eiropas un 25 % ieguldīja paši saņēmēji. Pēdējo iesaistīšana ir laba prakse, lai nodrošinātu, ka saņēmēji uzņemas atbildību par ieguldījumiem. Finansējumu tādējādi galvenokārt sniedza institucionālas attīstības bankas, un privātā sektora aizdevumi līdz šim ir bijusi nelieli.

40

ITF sniedza procentu likmju subsīdijas, lai finanšu iestādes aizdevumu padarītu par koncesijas aizdevumu saskaņā ar SVF kritērijiem (sk. 29. punktu). Tādējādi dotācija ļāva īstenot ieguldījumu. 2013. gada beigās 14 no 71 projekta, kam bija uzņemtas ITF atbalsta saistības, bija šāds mērķis. Šo projektu vērtība ir 217 miljoni EUR no 494 miljoni EUR, par kuriem kopā ITF ir uzņēmies saistības.

41

Ar reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem finansēja arī nozīmīgu skaitu pasākumu pirmsieguldījuma posmā. Tie galvenokārt bija pētījumi, piemēram, priekšizpēte, kas bija vajadzīga ieguldījumu projekta izveidei un kurai finanšu iestādēm parasti bija pieejami tikai ierobežoti finanšu resursi. Šie projekti veidoja 46 % no pārbaudītajiem ITF projektiem, 20 % no pārbaudītajiem NIF projektiem un 70 % no visiem WBIF projektiem²¹. Lielākā daļu šo pētījumu noveda vai visticamāk novedīs pie faktiskiem ieguldījumu projektiem, un tādējādi var teikt, ka tie vismaz daļēji ir veicinājuši ar aizdevumu finansētu ieguldījumu (sk. piemēru 5. izcēlumā).

  5. izcēlums

ITF projekts – Maputu lidosta

ITF finansēja konsultāciju pakalpojumus būvdarbu sagatavošanas posmā Maputu starptautiskajā lidostā (Mozambikā). Plānotās investīcijas paredzētas skrejceļu, manevrēšanas ceļu un lidlauka zemes apgaismojuma atjaunošanai un uzlabošanai. Konsultāciju pakalpojumi izmaksāja 0,6 miljonus EUR, šo summu veidoja priekšizpēte projekta izstrādei un konkursa procesa sagatavošana.

Tehniskās palīdzības laba prakse pirmsieguldījuma posmā, piesaistot finansējumu ieguldījumam

Tehniskā palīdzība sekmīgi sagatavoja projektu. Ieguldījuma izmaksas – 52 miljonus EUR – finansē ar aizdevumiem, kurus nodrošina Eiropas finanšu iestādes. Būvniecība sāksies 2014. gada otrajā pusē.

42

No Palātas pārbaudītajiem 30 projektiem 15 gadījumos nebija pārliecinošas analīzes, kas parādītu, ka bija vajadzīga dotācija, lai būtu iespējams slēgt aizdevuma līgumu (sk. IX pielikumu). Atkarībā no attiecīgā gadījuma bija indikācijas, ka ieguldījums būtu veikts arī bez dotācijas:

a)vienā gadījumā dotācijas nolūks bija padarīt aizdevumu par koncesijas aizdevumu, bet saņēmējai valstij vairs nebija saistoši SVF noteikumi par koncesijas aizdevumiem;

b)divos gadījumos EAF tieši finansēja nozīmīgu ieguldījuma daļu. Līdz ar to nebija vajadzīga dotācija, lai finanšu paketei piešķirtu koncesijas statusu;

c)četros gadījumos dotācija bija niecīga salīdzinājumā ar kopējām ieguldījumu izmaksām un būtiski nepaaugstināja projekta vispārējo finansiālo rentabilitāti;

d)vienā gadījumā projekts bija finansiāli dzīvotspējīgs arī bez dotācijas;

e)vienā gadījumā valdība bija stingri apņēmusies veikt augsta profila ieguldījumu ar ieguvumiem vides jomā, kaut arī finansiālā dzīvotspēja bija ļoti zema. Dotācijas piešķiršana nebija nepieciešama, lai valdība uzņemtos segt iespējamos zaudējumus nākotnē;

f)piecos gadījumos dotācija kalpoja galvenokārt tam, lai palīdzētu finanšu iestādēm piedāvāt finanšu paketi, kuru saņēmējvalstu valdības, visticamāk, tāpat būtu pieņēmušas, piemēram, pieskaņojoties citu finansētāju piedāvājumiem attiecīgajos projektos;

g)vienā gadījumā tika izveidots apakšmehānisms kredītkvalitātes atbalsta sniegšanai. Apakšmehānismu veidoja divi identiski produkti, un viens no tiem spēja sekmīgi darboties bez jebkāda dotācijas atbalsta.

Nebija pilnībā izmantots Komisijas potenciāls iesaistīties politikas virzienu formulēšanā un ietekmēt projektu izveidi un vadību

43

Dotācijas no reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem bieži pozitīvi ietekmē projektu izveidi un vadību (sk. 3. punktu). Palātas 30 pārbaudītajos projektos tas atkarībā no projekta bija panākts dažādos veidos:

a)11 gadījumos dotācija deva iespēju iekļaut projekta komponentus, kuri, visticamāk, citādi nebūtu finansēti. Šādu komponentu piemēri ir noderīga tehniskā palīdzība un nabadzīgajiem labvēlīgas pieejas ieviešana projektā (sk. piemēru 6. izcēlumā);

b)trīs gadījumos Komisija bija tieši iesaistīta projekta izveidē, jo tā izvirzīja projekta priekšlikumu, finansēja priekšizpēti un/vai līdzfinansēja projektu ar tiešu ieguldījumu;

c)divos gadījumos ar dotāciju finansēja priekšizpēti, kas bija svarīgs elements lēmuma pieņemšanā par ieguldījumu projektu veidu un darbības jomu;

d)vienā gadījumā dotācija ļāva ievērojami paplašināt projekta darbības jomu.

  6. izcēlums

ITF projekts – Viktorijas ezera ūdensapgāde un sanitārija, Kampalas ūdensapgāde

Projekts paredzēja stiprināt Valsts ūdensapgādes un kanalizācijas sabiedrības finansiālās un darbības iespējas Kampalā (Ugandā). Tā mērķis bija palielināt ūdensapgādes pakalpojumu drošumu un Kampalas un tās apkārtējo teritoriju iedzīvotāju piekļuvi tiem. Projekta kopējās izmaksas bija 212 miljoni EUR. ITF finansēja tehnisko palīdzību 8 miljonu EUR apmērā projekta sagatavošanai, kā arī procentu likmes subsīdiju 14 miljonu EUR apmērā, kas nodrošināja SVF prasīto 35 % koncesijas līmeni.

Laba prakse par ietekmi uz projekta izveidi

Dotācija deva sociālos ieguvumus, nodrošinot nabadzīgajiem labvēlīgas pieejas ieviešanu projektā. Konkrēti, projekts uzlaboja dzeramā ūdens piegādi un pamata sanitāriju nabadzīgajos rajonos Kampalas apkārtnē. Dotācijas ieguvumi tika nodoti galasaņēmējiem, nodrošinot ūdeni nabadzīgākajām mājsaimniecībām par samazinātām cenām. Bez dotācijas finansējuma projekts būtu īstenots tikai bagātākajos rajonos.

44

Citos 13 Palātas pārbaudītajos projektos tomēr nebija pierādījumu, ka ieguldījumiem no reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem būtu bijusi jebkāda ietekme uz projektu izveidi.

45

Starp Palātas pārbaudītajiem projektiem bija 10 gadījumi, kuros dotācijai bija arī pozitīva ietekme uz saņēmējas valsts politiku attiecīgajā nozarē. Lielākajā daļā šo gadījumu dotācija stiprināja jau sākto politisko dialogu ar Komisiju nozarē, kurā tika īstenoti projekti. Politiskā dialoga potenciāls bija lielāks, kad dotācija faktiski piesaistīja papildu finansējumu (sk. 42. punktu).

46

Citos 20 projektos nebija pierādījumu, ka dotācijām bija plašāka ietekme uz tās nozares politiku, kurā tika sniegts atbalsts. Kad finanšu iestāde izvirzīja nosacījumus aizdevumiem, vairākumā gadījumu tie bija tieši saistīti ar projekta īstenošanu. Komisija nebija iesaistīta uzraudzībā un atbilstības novērtēšanā un vairākumā gadījumu neprasīja reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem izvirzīt dotācijām nosacījumus saistībā ar attiecīgo nozaru politiku.

Apvienošana stiprināja līdzekļu devēju koordināciju, bet ES finansējuma publicitāte līdz šim ir bijusi ierobežota

Līdzekļu devēju koordinācija

47

Reģionālie ieguldījumu mehānismi veicina koordināciju starp attīstības partneriem, nodrošinot sistēmu, kas finanšu iestādēm dod iespēju tikties un apspriest ieguldījumu plānus un koordinēt pūliņus, pārsniedzot pašu projektu robežas. Tā ir laba attīstības prakse, kas atbilst Parīzes deklarācijas principiem²².

48

No 38 ITF un 73 NIF ieguldījumu projektiem²³, par kuriem izpildvaldes uzņēmās dotāciju saistības līdz 2013. gada beigām, 26 un 52 projekti saņēma aizdevumus no vairāk nekā viena avota.

49

Apvienošana deva iespēju finansēt lielus projektus, kombinējot dažādus finansējuma avotus individuālos projektos. 2013. gada beigās ITF un NIF uzņēmās saistības par atbalstu attiecīgi 22 un 26 ieguldījumu projektiem, kuri saņēma aizdevumu kopā par vairāk nekā 100 miljoniem EUR. Šādus projektus būtu bijis grūti finansēt vienai finanšu iestādei.

50

Savstarpējās paļāvības iniciatīva (MRI), kuru nodibināja trīs Eiropas finanšu iestādes, vēl vairāk stiprināja sadarbību un koordināciju. MRI ir oficiāla sistēma, kuru 2009. gadā izveidoja AFD, EIB un KfW nolūkā uzlabot efektivitāti attīstības projektu līdzfinansēšanā. Tās galvenās pazīmes ir uzdevumu lielākās daļas deleģēšana darbības galvenajam finansētājam un procedūru savstarpēja atzīšana. Atbilstoši palīdzības efektivitātes principiem tas samazina darījumu izmaksas saņēmējam. Tomēr lēmumus pieņem un līgumus slēdz katra finanšu iestāde pati.

ES finansējuma publicitātes nodrošināšana

51

Reģionālo ieguldījumu mehānismu reglamentējošie noteikumi paredz vispārējos publicitātes noteikumus²⁴. Pamatprincips ir tāds, ka galvenais finansētājs nodrošina vismaz tikpat lielu ES publicitāti kā savu publicitāti. Individuālo projektu līguma noteikumi kopumā arī paredz nepieciešamību nodrošināt pietiekamu publicitāti²⁵, tomēr tie nesniedz konkrētus noteikumus vai instrukcijas. Palātas veiktā individuālo projektu pārbaude un ES delegāciju apsekojums liecināja, ka līdz šim finanšu iestādes ir nodrošinājušas tikai ierobežotu ES dotāciju publicitāti apvienotajos projektos. Tam ir vairāki iemesli:

a)līgumu sistēmā nav iekļauti skaidri un konkrēti noteikumi vai instrukcijas finanšu iestādēm attiecībā uz publicitāti;

b)izņemot Komunikācijas un redzamības rokasgrāmatu ES Ārējās darbības jomā, kas sagatavota Komisijas īstenotajiem projektiem, pašlaik nav īpašu noteikumu vai pamatnostādņu, kas pielāgotas apvienošanas īpašajām iezīmēm;

c)izņemot dažus gadījumus, publicitātei nav atvēlēti budžeta līdzekļi;

d)nav prasīts ziņot par ieguldīto darbu ES publicitātes nodrošināšanai.

52

Komisija pašlaik pastiprina pūliņus uzlabot apvienoto projektu ES publicitāti. Dotācijas pieprasījuma veidlapas jaunākajā versijā ir prasīts aprakstīt plānotos komunikācijas un publicitātes pasākumus. Turklāt dažos gadījumos Komisija prasa finanšu iestādēm izstrādāt komunikācijas plānu – tā ir laba prakse. Kaut arī trūkst skaidru pamatnostādņu, dažas ES delegācijas ir uzņēmušās iniciatīvu palīdzēt nodrošināt reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju publicitāti.

13Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

14Tika ieviesta jauna VIII sadaļa “Finanšu instrumenti”.

15Praktiskas pamatnostādnes, kas partnervalstīm palīdzējušas saprast prasības, kuras saistītas ar WBIF projektu pieteikumiem un to iesniegšanu, ir pastāvējušas kopš 2012. gada.

16“Standarta projekta iesniegšanas veidlapa” EuropeAid pārvaldīto ģeogrāfisko ieguldījumu mehānismu gadījumā, “Projekta dotācijas pieprasījuma veidlapa” WBIF gadījumā un “Rezultātu lapa” ITF gadījumā.

17Par citiem reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem nebija pieejama informācija, kas vajadzīga šā rādītāja aprēķināšanai.

18Tomēr finanšu iestādēm ir iespēja no izpildu komitejas pieprasīt tā saukto apstiprinājumu principā.

19Kā Palāta jau norādījusi 3.2. punktā Īpašajā ziņojumā Nr. 3/99 par to, kā Komisija pārvalda un kontrolē procentu likmju subsīdijas (OV C 217, 29.7.1999., 1. lpp.).

20Izņemot Ģeotermālā riska mazināšanas mehānismu.

21Tas atbilst 18 % summu, par ko ITF uzņēmies saistības, 10 % summu, par ko NIF uzņēmies saistības, un 35 % summu, par ko WBIF uzņēmies saistības.

22Parīzes deklarācijā (2005. g.) izklāstīti šādi principi palīdzības efektivitātes kāpināšanai: ieinteresētība, saskaņošana, harmonizācija, rezultāti un savstarpēja pārskatatbildība.

23Neņemot vērā 33 ITF un 18 NIF pirmsieguldījuma projektus (sk. 41. punktu).

24Piemēram, 10. pants nolīgumā, ar ko nosaka ITF īstenošanas kārtību, un 13. pants NIF pamatnolīgumā starp finanšu iestādēm un Komisiju.

25NIF veida mehānismu gadījumā visos ieguldījumu nolīgumos ir iekļauta klauzula, kurā finanšu iestādēm prasīts skaidri minēt ar NIF starpniecību sniegto Eiropas Savienības atbalstu.

Secinājumi un ieteikumi

Secinājumi

53

Palāta secina, ka reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošana ES ārpolitikas atbalstam kopumā ir bijusi efektīva. Reģionālie ieguldījumu mehānismi ir izveidoti labi, bet apvienošanas potenciālie ieguvumi netika pilnībā sasniegti, jo Komisijas īstenotajā pārvaldībā bija trūkumi.

54

Kopā ar dalībvalstīm Komisija sekmīgi sāka izmantot reģionālos ieguldījumu mehānismus, un kopumā tie bija pienācīgi izveidoti. Tika piesaistītas vairākas Eiropas finanšu iestādes, kuras izvēlējās projektus, kas atbilst pieejamā finansējuma piešķiršanai. Revidētie projekti bija svarīgi attiecīgo reģionu un valstu attīstības vajadzību aspektā. Kaut arī dotāciju veidi bija piemēroti, Komisija dotāciju pieprasījumus izskatīja, balstoties uz nepilnīgu informāciju, un tā nebija veltījusi pietiekamu uzmanību dotāciju pievienotajai vērtībai. Kad dotācijas bija apstiprinātas, izmaksātie avansi bija nevajadzīgi lieli, un Komisijas veiktā uzraudzība nenodrošināja, ka visos gadījumos tiek sasniegta dotāciju pievienotā vērtība.

55

Reģionālie ieguldījumu mehānismi veicināja koordināciju starp attīstības partneriem dažādos līmeņos, un tas ļāva finansēt projektus, kuri būtu pārāk lieli, lai tos finansētu viens līdzekļu devējs vai finanšu iestāde. Tomēr vēl nav pilnībā sasniegti citi dotāciju un aizdevumu apvienošanas potenciālie ieguvumi. Pusē gadījumu apvienošana ļāva slēgt aizdevumu līgumus, piemēram, padarot tos par koncesijas aizdevumiem atbilstoši SVF prasībām. Otrā pusē gadījumu tomēr nebija pārliecinošas analīzes, kas parādītu, ka bija vajadzīga dotācija, lai finanšu iestādes varētu slēgt aizdevumu līgumus. Turklāt Komisija pilnībā neizmantoja iespēju pozitīvi ietekmēt projektu izveidi vai plašāk ietekmēt nozares politiku. Līdz šim ES atbalsta publicitāte ir bijusi ierobežota, tomēr Komisija ir sākusi šo jautājumu risināt.

Ieteikumi

56

Uzkrājusi septiņu gadu pieredzi darbā ar reģionālajiem ieguldījumu mehānismiem, Komisija cenšas uzlabot to izveidi un darbību, piemēram, sagatavojot pamatnostādnes un piedaloties ES platformā apvienošanas izmantošanai ārējā sadarbībā. Šajā procesā Palāta aicina Komisiju ņemt vērā turpmāk formulētos ieteikumus.

57

Komisijai jānodrošina, lai ES dotāciju piešķiršana būtu balstīta uz dokumentētu novērtējumu par to, ka dotāciju rezultātā tiek radīta pievienotā vērtība ES attīstības, kaimiņattiecību un paplašināšanās mērķu sasniegšanā. Šajā jomā Komisijai:

a)jānodrošina pienācīgu pamatnostādņu pieņemšana un īstenošana, lai Komisija būtu iesaistīta visos apstiprināšanas un izpildes pārbaudes procesa posmos;

b)aktīvāk jāpiedalās projektu identificēšanā un atlasē, īpaši ES delegāciju līmenī;

c)jānodrošina, lai izpildvaldēm galīgajam apstiprinājumam iesniegtie dotāciju pieprasījumi attiektos tikai uz rūpīgi izstrādātiem projektiem un saturētu pilnīgu informāciju. Konkrētāk, dotāciju pieprasījumos izvērsti jāizklāsta vajadzība pēc dotācijām un to pievienotā vērtība un jāpaskaidro, kā ir noteiktas summas;

d)jāsamazina apstiprināšanas procesa vidējais ilgums, izvērtējot, vai vienmēr ir vajadzīgi provizoriski apstiprinājumi.

58

Komisijai jāizmaksā finansējums tikai tad, kad saņēmējam līdzekļi ir vajadzīgi.

59

Komisijai jāuzlabo ES dotāciju īstenošanas uzraudzība. Šajā jomā Komisijai ir

a)jāievieš rezultātu mērīšanas sistēma, kurā iekļauti rādītāji ES dotāciju ietekmes pārbaudei;

b)jāsniedz skaidras norādes ES delegācijām par to uzdevumiem ES atbalsta uzraudzībā saistībā ar apvienotajiem projektiem;

c)ROM procesā jāiesaista ITF un jāpielāgo ROM metodes apvienošanas īpašajām iezīmēm.

60

Komisijai jāpastiprina pūliņi, lai nodrošinātu, ka ES finansējumam tiek veltīta pienācīga publicitāte, tas jādara, definējot skaidras publicitātes prasības finanšu iestādēm un prasot ES delegācijām iesaistīties publicitātes pasākumos.

Šo ziņojumu 2014. gada 8. jūlija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas III apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Karel PINXTEN.

Revīzijas palātas vārdā –

priekšsēdētājs
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Pielikumi

I pielikums

Reģionālo ieguldījumu mehānismu vispārējā darbības joma

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

II pielikums

Summas, par kurām uzņemtas saistības, noslēgti līgumi un kuras komisija izmaksājusi katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā. Stāvoklis 2013. gada 31. decembrī

(miljoni EUR)

| Summas, par kurām uzņemtas saistības | Līgumsummas | Izmaksātās summas
ITF | 638 | 638 | 459
WBIF | 274 | 260 | 214
NIF¹ | 789 | 477 | 422
LAIF¹ | 179 | 160 | 78
IFCA | 86 | 66 | 22
AIF | 60 | 34 | 9
CIF | 70 | 2 | 1
IFP | 10 | – | –
Kopā | 2 106 | 1 637 | 1 205

1Šajā summā neietilpst papildu 17 miljoni EUR, par kuriem uzņemtas saistības 2011. gadā klimata pārmaiņu mehānismam un kurus dala starp NIF un LAIF.

Avots: Eiropas Komisija.

III pielikums

Katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā apstiprināto projektu skaits 2007.– 2013. gada periodā

| 2007.g. | 2008.g. | 2009.g. | 2010.g. | 2011.g. | 2012.g. | 2013.g. | Kopā
ITF | 4 | 4 | 9 | 13 | 13 | 11 | 15 | 69
WBIF | – | 18 | 47 | 16 | 42 | 31 | 24 | 178
NIF | – | 14 | 13 | 15 | 15 | 18 | 17 | 92
LAIF | – | – | – | 5 | 3 | 12 | 5 | 25
IFCA | – | – | – | 1 | 3 | 3 | 4 | 11
AIF | – | – | – | – | – | 3 | 5 | 8
CIF | – | – | – | – | – | – | 4 | 4
Kopā | 4 | 36 | 69 | 50 | 76 | 78 | 74 | 387

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

IV pielikums

Ieguldījumi 387 projektos, kas apstiprināti reģionālajā ieguldījumu mehānismā 2007.–2013. gada periodā

(miljoni EUR)

|  | ITF¹ | WBIF | NIF | LAIF | IFCA | AIF | CIF | Kopā
DOTĀCIJAS
Ieguldījumu mehānisms | Komisija | 383 | 226 | 696 | 190 | 64 | 36 | 35 | 1 630
Citi līdzekļu devēji | 114 | – | – | – | – | – | – | 114
Valsts/reģionālās indikatīvās programmas | 80 | – | 200 | – | – | – | – | 280
Citi līdzekļu devēji | 185 | 76 | 57 | – | – | – | – | 318
Dotācijas kopā | 762 | 302 | 953 | 190 | 64 | 36 | 35 | 2 342
AIZDEVUMI
ES | Daudzpusēji | 1 237 | 2 360 | 7 095 | 209 | 312 | 110 | – | 11 323
Divpusēji | 1 127 | 360 | 2 531 | 1 992 | 5 | 248 | 37 | 6 300
Ārpus ES | Reģionāli | 1 174 | – | – | 2 314 | – | – | 30 | 3 518
Daudzpusēji | 826 | – | – | – | – | – | – | 826
Divpusēji | 185 | – | – | – | – | – | – | 185
Aizdevumi kopā | 4 549 | 2 720 | 9 626 | 4 515 | 317 | 358 | 67 | 22 152

1ITF Komisijas un citu līdzekļu devēju ieguldījumi aprēķināti proporcionāli iemaksām fondā.

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

V pielikums

Finanšu iestāžu aizdevumi katrā reģionālajā ieguldījumu mehānismā 2007.– 2013. gada periodā

(miljoni EUR)

| EIB | ERAB | AFD | KfW | Citas finanšu iestādes | Kopā
ITF | 1 237 | – | 881 | 246 | – | 2 364
WBIF | 1 760 | 600 | 200 | 160 | – | 2 720
NIF | 4 498 | 2 588 | 1 100 | 1 429 | 11 | 9 626
LAIF | 209 | – | 823 | 772 | 397 | 2 201
IFCA | 170 | 142 | – | 4 | 1 | 317
AIF | 110 | – | 203 | 45 | – | 358
CIF | – | – | 37 | – | – | 37
Kopā | 7 984 | 3 330 | 3 244 | 2 656 | 409 | 17 623

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

VI pielikums

Pārbaudīto 15 ITF projektu izlase

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

VII pielikums

Pārbaudīto 15 NIF projektu izlase

Avots: Reģionālo ieguldījumu mehānismu sekretariātu uzturētas datubāzes.

VIII pielikums

Ar apakšmehānismu izveidi saistīto projektu revīzijas izlase

Mehānisms
Nosaukums
Instruments
Dotācijas summa
(miljoni EUR)
Valsts/reģions
Galvenā finanšu iestāde
Citi ārējā finansējuma avoti

ITF
Āfrikas Enerģētikas garantiju fonds
Tehniskā palīdzība
1
Reģionāls
EIB
–

ITF
Āfrikas Ilgtspējīgas enerģijas mehānisms
Tehniskā palīdzība / dotācija
8
Reģionāls
EIB
–

ITF
Ģeotermālā riska mazināšanas mehānisms
Dotācija
30
Ruanda, Etiopija, Kenija, Uganda, Tanzānija, Burundi
KfW
–

NIF
MVU garantiju mehānisms
Dotācija
24
Jordānija, Libāna, Ēģipte, Tunisija, Maroka
EIB
Āfrikas Attīstības banka, Pasaules Banka, Starptautiskās attīstības fonds

NIF
MVU finansēšanas mehānisms
Tehniskā palīdzība / dotācija
15
Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija, Moldova, Ukraina, Baltkrievija
ERAB
EIB, KfW

NIF
MENA fonds mikrouzņēmumiem, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem
Tehniskā palīdzība / dotācija
10
Reģionāls
KfW
–

IFCA
Kirgizstānas Ilgtspējīgas enerģijas efektivitātes finansēšanas mehānisms
Tehniskā palīdzība / dotācija
7
Kirgizstāna
ERAB
–

IFCA
MVU finansēšanas mehānisms Vidusāzijai
Tehniskā palīdzība / dotācija
11
Reģionāls
ERAB
–

IX pielikums

42. punktā minētie projekti

Mehānisms
Projekta nosaukums
Instruments
Dotācijas summa
(miljoni EUR)
Valsts/reģions
Galvenā finanšu iestāde

ITF
Elektroenerģijas starpsavienojums
Procentu likmes subsīdija
13
Kotdivuāra–Sjerraleone–Libērija–Gvineja
EIB

ITF
Kaprivi starpsavienojums
Procentu likmes subsīdija
15
Zambija–Namībija–Dienvidāfrika
EIB

ITF
Lielā austrumu ceļa atjaunošana
Procentu likmes subsīdija
25
Zambija–Malāvija–Mozambika
EIB

ITF
Austrumāfrikas transporta koridors
Procentu likmes subsīdija
17
Tanzānija–Kenija–Uganda–Ruanda–Burundi–Kongo Demokrātiskā Republika
EIB

ITF
Itežiteži
Procentu likmes subsīdija
18
Zambija
EIB

NIF
Uzlabotu ūdensapgādes un notekūdeņu pakalpojumu programma
Dotācija
5
Ēģipte
KfW

NIF
Rabātas tramvajs
Tehniskā palīdzība
5
Maroka
AFD

NIF
Tunisijas ātrvilcienu dzelzceļa tīkla otrais posms
Dotācija
28
Tunisija
AFD

NIF
Ūdens infrastruktūras modernizācija II
Tehniskā palīdzība / dotācija
8
Gruzija
EIB

NIF
MVU finansēšanas mehānisms
Tehniskā palīdzība / dotācija
15
Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija, Moldova, Ukraina, Baltkrievija
ERAB

NIF
Elektroenerģijas pārvade
Tehniskā palīdzība / dotācija
16
Ēģipte
EIB

NIF
Austrumu–Rietumu automaģistrāle
Dotācija
20
Gruzija
EIB

NIF
Varzāzātas saules elektrostacija
Dotācija
30
Maroka
EIB

NIF
Dzeramā ūdens efektivitātes programma
Tehniskā palīdzība / dotācija
7
Maroka
KfW

NIF
Kairas metro 3. līnija, III posms
Tehniskā palīdzība / dotācija
40
Ēģipte
AFD

Komisijas atbilde

Kopsavilkums

I

Komisija atzinīgi vērtē šo īpašo ziņojumu, kā arī ieteikumus, kas vēl vairāk uzlabos apvienošanas mehānismu, proti, novatoriskas pieejas sadarbības finansēšanai attīstības jomā, pārvaldību.

Ir ievērojamas vajadzības pēc ieguldījumiem ES partnervalstīs. Valdību un līdzekļu devēju finansējums ne tuvu nav pietiekams šo vajadzību apmierināšanai. Valstīm jāpiesaista papildu publiskais un privātais finansējums, lai stimulētu ekonomisko izaugsmi kā pamatu nabadzības mazināšanai.

Pārmaiņu programmā kā ES ārējās sadarbības galvenā prioritāte ir uzsvērts atbalsts iekļaujošai izaugsmei un darbvietu radīšanai. Šajā kontekstā apvienošanu atzīst par svarīgu mehānismu papildu resursu piesaistīšanai un ES atbalsta ietekmes vairošanai.

Nodrošinot trūkstošo finansējumu ieguldījumu projektos, piešķirtā ES dotācija bieži ļauj īstenot projektu kā vienotu veselumu un tādējādi piesaista papildu finansējumu, kas pārsniedz finanšu iestāžu piešķirtos aizdevumus. Turklāt publiskās finanšu iestādes, kas tieši piedalās apvienošanā, nodrošina arī finansējumu ārpus aizdevumiem, piemēram, tādu kā kapitāls vai pakārtots parāds.

IV

Komisija ir atbildīga par mehānismu izveidošanu, kas ziņojumā ir vērtēta pozitīvi. Projektu pārvaldība notiek partnerībā. Komisija īsteno mehānismu pārvaldību, turpretim attīstības finansēšanas iestādes ir atbildīgas par projektu ikdienas pārvaldību. Tās īsteno tām uzticētos budžeta uzdevumus saskaņā ar Finanšu regulā noteiktā netiešās pārvaldības režīma noteikumiem.

Komisija ir izveidojusi šo sistēmu, pilnībā ņemot vērā potenciālos guvumus, ko dod šie mehānismi, un uzskata, ka tās veiktā pārvaldība ir bijusi atbilstīga.

Komisija uzskata, ka, īstenojot potenciālos guvumus, jāņem vērā dotāciju veids (piemēram, tehniskais atbalsts) un projektu īstenošanas rezultāti.

VI

Komisija uzskata, ka apstiprināšanas process tika veikts rūpīgi: visas attiecīgās ieinteresētās personas ir pienācīgi iesaistītas, un Komisija pielāgo apspriešanas procesu projektu īpatnībām. Lēmumu pieņemšanas procesā pieejamā informācija ir pietiekama un pilnīga.

Visos gadījumos ir nodrošināta pievienotā vērtība. Projekti tiek iesniegti kompetentajai operatīvajai valdei tikai pēc tam, kad visi projekta elementi ir noskaidroti un pievienotā vērtība ir skaidri saskatāma.

Avansa izmaksu sistēma tiek pārskatīta jaunajās līgumu standartformās, kas paredzētas finanšu instrumentiem.

VII

Komisija uzskata, ka finansēšanas pamatojums visos gadījumos bija skaidrs. Attiecīgie gadījumi ir aprakstīti ziņojuma 42. punktā, un Komisija tos ir apstrīdējusi un norādījusi pamatojumu. Lūdzam skatīt Komisijas atbildi uz 42. punkta a) līdz g) apakšpunktiem.

Visos gadījumos mehānismu prioritātes ir bijušas saskaņā ar ES nozaru politiku katrā no reģioniem (kas skaidri norādīts attiecīgajos stratēģiskajos virzienos).

Neskatoties uz to, Komisija meklēs veidus plašākas ietekmes panākšanai uz nozaru politiku, kā arī ES atbalsta publicitātes uzlabošanai.

VIII

Komisija atzīmē, ka Palātas sniegtie ieteikumi pilnībā saskan ar mehānismu reformēšanu, ko Komisija ir uzsākusi 2013. gada nogalē un kuras apstiprināšana tagad tiek uzsākta.

Ievads

1. izcēlums

SVF vairs neizvirza katram aizdevumam atsevišķas prasības atviegloto nosacījumu piešķiršanai; tā vietā tas nosaka vispārēju vidējo svērto atviegloto nosacījumu likmi visiem aizņēmumiem. Tāpēc šī mehāniskā pieeja nākotnē vairs netiks automātiski piemērota.

08

Komisija pašlaik apsver ITF pārveidošanu, lai to varētu pārvaldīt tāpat kā pārējos sešus reģionālos mehānismus pēc vieniem un tiem pašiem noteikumiem, kas darbojas visos gadījumos, šādi palielinot procesa pārredzamību un prognozējamību visiem partneriem un nodrošinot visām dalībvalstīm vienādas tiesības operatīvajās valdēs. Turklāt īpašo finansējumu, ko dalībvalstis piešķīrušas apvienošanai, vēl aizvien, ja tās vēlas, var pārvaldīt EIB.

12

Komisija aktīvi veicina arī citu dalībvalstu aģentūru iesaistīšanos mehānismu īstenošanā, lai nodrošinātu vienlīdzīgas iespējas un intensīvāku apmaiņu ar paraugpraksi.

Apsvērumi

16

Komisija uzskata, ka reģionālo ieguldījumu mehānismu pārvaldība ir bijusi atbilstīga.

Komisija ir atbildīga par mehānismu izveidošanu, kas ziņojumā ir vērtēta pozitīvi. Projektu pārvaldība notiek partnerībā. Komisija īsteno mehānismu pārvaldību, turpretim attīstības finansēšanas iestādes ir atbildīgas par projektu ikdienas pārvaldību. Tās īsteno tām uzticētos budžeta uzdevumus saskaņā ar Finanšu regulā noteiktā netiešās pārvaldības režīma noteikumiem.

Komisija ir izstrādājusi šo sistēmu, pilnībā ņemot vērā potenciālos guvumus no šiem mehānismiem.

18

Komisija risina jautājumus par ITF pārvaldību un trūkumiem, uz ko norādījusi Palāta, piemēram, ierobežojumiem reģionālajām programmām (piemēram, valsts programmu iespējas, dažādas nozares – vienas un tās pašas balsstiesības, Komisijas īstenota pārvaldība).

20

Projektu identificēšana notiek, sadarbojoties un apspriežoties dažādām ieinteresētajām personām, tostarp partnervalstīm vai attiecīgajām reģionālajām organizācijām, Komisijai un ES delegācijām, citiem līdzekļu devējiem, finanšu iestādēm un dažos gadījumos privātajam sektoram, kā arī pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.

Projektu identificēšana pamatojas uz plānošanas procesu un rīcībpolitikas prioritātēm, ko apstiprinājusi Komisija, Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) un partnervalstis. Projektu identificēšanai ir svarīgas arī stratēģiskās diskusijas, kas tiek rīkotas katra apvienošanas mehānisma ietvaros stratēģiskajā valdē / koordinācijas komitejā, un diskusijas par apstiprināto projektu portfeļa analīzi un turpmākajiem projektiem.

Sistemātiska “iniciatīvas uzņemšanās” pati par sevi nav Komisijas darbības mērķis. Komisija drīzāk cenšas panākt pēc iespējas lielāku efektivitāti un darba dalīšanu projektu identificēšanas procesā un izmantot ieinteresēto personu darbības stiprās puses. To vēl vairāk vienkāršos apvienošanas reforma tās apstiprināšanas stadijā.

21

Komisija paredz pārskatīt Āfrikas reģionam paredzēto mehānismu izveidi. Lūdzam skatīt Komisijas atbildi uz 18. punktu.

Komisijas kopīgā atbilde uz 22. līdz 31. punktu

22

Tā kā mehānismi ir elastīgi un aptver daudzas nozares, kopēja pievienotās vērtības rādītāja noteikšana visiem projektiem jebkurā gadījumā ir sarežģīta un gandrīz neiespējama.

Dotācijas radītā pievienotā vērtība vienmēr tiek izvērtēta, un šī vērtēšana laika gaitā ir uzlabojusies, jo īpaši, ņemot vērā darbu, kas tiek veikts ES Platformā.

23

Komisija uzskata, ka attiecīgie dati, kas vajadzīgi dažādās apstiprināšanas stadijās (provizoriskajā un galīgajā stadijā) bija Komisijas rīcībā. Provizoriskās apstiprināšanas stadijā finanšu dati var mainīties. Tomēr galīgajā apstiprināšanas stadijā šī informācija tiek izvērtēta.

Papildus tam starplaikā no pieprasījuma līdz galīgajai apstiprināšanai var mainīties daži aizdevuma piešķiršanas nosacījumi ekonomisko svārstību rezultātā. Tāpēc finanšu iestādes var pabeigt sarunas un precizēt sava aizdevuma nosacījumus (procentu likmi, kreditēšanas laiku gados utt.) pēc tam, kad saņemts par mehānismu atbildīgās valdes apstiprinājums.

Finansētāju uzdevums ir veikt nepieciešamos aprēķinus saskaņā ar starptautiskajiem standartiem, uzticamības pārbaudes principu un pieņemtajām metodēm partnerības un efektīvas darba dalīšanas kontekstā.

Projektu piemērotību padziļināti novērtē specializētas finanšu iestāžu darba grupas, ievērojot uzticamības pārbaudes principu.

Pamata izpēti galvenokārt veic vadošais Eiropas finansētājs, un tā ir pieejama ikvienā gadījumā, kad ir šaubas par projektu piemērotību vai ir vajadzīga papildu informācija, kas ir plašāka par informāciju, kura norādīta pieteikumā.

Komisija neuzskata, ka finansētājiem šie pētījumi jānodrošina sistemātiskā veidā, jo tas tikai palielinās administratīvo slodzi, vairumā gadījumu nedodot reālu pievienoto vērtību.

24

Komisija uzsver, ka ES ieguldījumi ir apstiprināti tikai pēc tam, kad saņemta vajadzīgā informācija par pamata atbilstību galvenajām stratēģiskajos virzienos noteiktajām prasībām.

Visa informācija, kas vajadzīga lēmuma pieņemšanai, ir darīta zināma un ņemta vērā lēmuma pieņemšanas procesā. Saskaņā ar Finanšu regulu un netiešās pārvaldības kontekstā Komisija var pamatoties uz darbu, ko veikusi struktūra, kurai tas uzticēts, atbilstīgi uzticamības pārbaudes un darba dalīšanas principiem, kas ir pamatā mūsu partnerībai ar finanšu iestādēm.

Apstiprināšanai tiek apsvērti tikai pietiekami gatavi projekti. Pēc tam var vēl papildus veikt priekšizpēti ar mērķi vēl vairāk nostiprināt projekta struktūru atbilstīgi saņēmēju vajadzībām, šādi uzlabojot projekta kvalitāti.

2. izcēlums

Kā atzīmēts ITF Izpildu komitejas 9. sanāksmes protokolā, papildu informācija par šo projektu izpildu komitejas locekļiem tika nodrošināta pēc iepriekšēja pieprasījuma.

Projektu apstiprināja 2009. gadā. Kopš tā laika dotācijas pieteikuma veidlapa ir ievērojami uzlabota, lai finanšu iestāžu sniegtā informācija tiktu papildināta.

25

Visi projekti, ko finansē saskaņā ar mehānismiem, tiek analizēti gan no ekonomiskā, gan parāda atmaksājamības viedokļa. Viens un Komisijas un finansētāju galvenajiem mērķiem ir saglabāt paredzēto ieguldījumu un tā ilgtermiņa ietekmi uz noturību un attīstību.

Tomēr ekonomiskās dzīvotspējas izvērtēšanai nevar noteikt vienotus kritērijus, tādus kā minimālie sliekšņi. Apvienošanas mehānismu sistēmā darba grupa dotāciju savstarpējās papildināmības jomā 2009. gadā secināja, ka apvienošanas darbības pēc būtības jāaplūko katrā gadījumā atsevišķi, lai izvērtētu vajadzīgā atbalsta apjomu, veidu un būtību. Šī pieeja ir guvusi apstiprinājumu ES Ārējās sadarbības apvienošanas platformas (EUBEC) pavisam nesen veiktā darba kontekstā.

Veicot uzticamības pārbaudi, projektu EIPN (ekonomisko iekšējo peļņas normu) izvērtē vienmēr. Lēmumi par dotāciju piešķiršanu pamatojas uz projektu ekonomisko un finanšu analīzi, kā arī sagaidāmo sociālo guvumu (pieejamā cena, ietekme uz veselību, sociālā situācija).

Šī pārbaude pamatojas uz informāciju dotācijas pieteikuma veidlapā, kā arī citu informāciju, kas top zināma informācijas apmaiņā starp dažādiem Komisijas dienestiem un tās delegācijām, finanšu iestādēm un attiecīgo ieinteresēto personu pirms tehniskajām sanāksmēm, to laikā un pēc tām.

Atviegloto noteikumu attiecināšana, parāda atmaksājamība, dotācijas summa un ekonomiskā dzīvotspēja – tie visi ir elementi, uz kuriem balstās finanšu iestāžu un Komisijas veiktā analīze.

26

Dotācijas piemērotības pārbaudē Komisija iesaista Savienības delegācijas, un vienmēr, kad tas ir būtiski atlases procesam, tām tiek lūgts padoms.

Starp delegācijām, kas sniedza atbildes, 96 % norādīja, ka ir iesaistītas atlases procesā. Zemākais skaitlis (59 %) atbilst projektu agrīnās identifikācijas stadijai, kas ir kopējā atlases procesa daļa.

Komisija mēģina iesaistīt Savienības delegācijas arī apvienošanas darbību sagatavošanā un pēcpārbaudē. Tas ir būtiski, lai nodrošinātu ES veikto darbību saskaņotību, palielinātu ES publicitāti un nostiprinātu ES nozīmi ar rīcībpolitiku saistītajā dialogā.

27

Laiku nevajadzētu sākt skaitīt no datuma, kad projekts tiek iekļauts projektu plūsmā. Projektu plūsma ir tikai provizoriska norāde par potenciālajiem projektiem, kas izstrādāti ļoti dažādos līmeņos un ir dažādās gatavības pakāpēs.

Komisija uzskata, ka vispiemērotākais rādītājs ir laiks, kas pagājis no apstiprināšanas tehniskajā valdē līdz pieņemšanai operatīvajā valdē, kad apstiprinājums ir kļuvis galīgs.

Šādā gadījumā rezultāts ir aptuveni 4 mēneši LAIF projektiem, 3 mēneši CIF projektiem, 6 ½ mēneši NIF projektiem, 5 ½ mēneši AIF projektiem un aptuveni 4 mēneši IFCA projektiem. Šie termiņi šķiet pamatoti, ņemot vērā apvienošanas projektu tehnisko sarežģītību un iesaistīto partneru potenciālo skaitu.

To, ka procedūras ilgums ir atbilstošs un pamatots, pierāda apstāklis, ka līdz šim nekas neliecina, ka kāds būtisks projekts nav īstenots, jo kavējusies apstiprināšanas procedūra. Gluži pretēji, apstiprināšanas process ir pietiekami elastīgs, lai ņemtu vērā partneru vajadzības, nepieciešamības gadījumā paātrinot procedūru.

29

Komisija vēlētos paskaidrot, ka SVF atviegloto nosacījumu līmeņa sasniegšana varbūt ir nepieciešama, bet ne vienmēr ir pietiekama, ņemot vērā konkrētā projekta problēmjautājumus. Var uzskatīt, ka 35 % sliekšņa nodrošināšana ir pirmais nepieciešamais priekšnoteikums, lai saņēmējs pieņemtu finansēšanas pasākumu paketi saskaņā ar SVF ierobežojumiem. Tomēr pats par sevi šis nosacījums nav automātiski pietiekams. Dažiem projektiem finansēšanas pasākumu paketē var būt vajadzīgs augstāks dotācijas elements par 35 %, neliekot apšaubīt ievērojamo ietekmi uz attīstību, ko tie nodrošina.

30

Pamatojums pieprasītajām dotācijas summām var būt ļoti atšķirīgs citu apstākļu starpā atkarībā no konkrētā tirgus šķēršļa, mērķgrupas pirktspējas, projekta gatavības pakāpes, vietējā tirgus apstākļiem, citu finansētāju piešķirtā finansējuma pieejamības un projekta īstenotāju resursiem un gatavības riskēt. Šī dažādība kopā ar uzticamas tirgus informācijas trūkumu partnervalstīs ļoti apgrūtina kritēriju izstrādi tādu dotāciju summu noteikšanai, kas segtu visus iespējamos pasākumus jebkuros iespējamos dinamiska tirgus apstākļos. Galu galā Komisijai nākas zināmā mērā paļauties uz finansēšanas partneriestāžu spēju sarunu ceļā panākt visizdevīgāko darījumu, t. i., minimālo dotācijas summu konkrēta projekta aktivizēšanai. Dažu projektu gadījumā šim “cenas noteikšanas” procesam nav reālas alternatīvas. Piemēram, pirmā zaudējuma garantijas summu aizdevumam, ko saņem MVU, parasti nosaka nevis vēsturiskā pieredze (ja tāda ir), bet gan aizdevēju saskatītais risks, t. i., subjektīvs parametrs, kuru var noteikt tikai prasmīgu sarunu ceļā.

Kaut arī izvērtēšana bija sarežģīta apstākļos, kad nebija iespējas veikt salīdzinājumu ar līdzīgiem projektiem apvienošanas mehānismu darbības sākuma gados, Komisija pamatojas uz gados gūto pieredzi, lai panāktu precīzāku izvērtēšanas procesu.

Ņemot vērā nesen notikušo apvienošanas reformas apspriešanu un apstiprināšanu, tiks turpināts darbs pie finansējumam piešķirto dotācijas summu salīdzināšanas un par šo summu iegūtās vērtības palielināšanas.

31

Nav nekādu pierādījumu par to, ka līdz šim šis risks būtu materializējies. Komisijas partneri ir attīstības bankas, nevis komercbankas; to galvenais uzdevums ir palīdzēt nodrošināt attīstībai paredzētu finansējumu. Tomēr konfidencialitāte, kas tiek attiecināta uz cenu veidošanās modeļiem un lēmumiem, tik tiešām ir kavējusi procentu likmju subsīdiju instrumenta plašu izmantošanu.

Gadījumos, kad tiek subsidētas procentu likmes, Komisija jo īpaši paļaujas uz pašas veikto uzraudzību pār daudzpusējām iestādēm (piemēram, ar pīlāru izvērtēšanas starpniecību) un divpusējo iestāžu uzraudzību un regulējumu dalībvalstīs kā riska mazināšanas elementiem.

Banku veikto procentu likmju aprēķini tiks pētīti un salīdzināti.

32

Netiešas centralizētas vai apvienotas pārvaldības gadījumā avansa izmaksas laikā, kad tika radīti pirmie mehānismi, tiešām bija ievērojamas. To pamatoja vajadzība ieviest jaunu atbalsta sniegšanas režīmu un motivēt finanšu iestādes pārņemt sarežģītu projektu vadību.

Avansa izmaksu kārtība ir pārskatīta jaunajās līguma standartformās finanšu instrumentiem, un tā rezultātā priekšfinansēšanas līmenis ir samazinājies.

3. izcēlums

Komisija ir pilnībā ievērojusi piemērojamos noteikumus.

Dokumenta 3. izcēlumā skaidrotā izmaksu veikšanas kārtība attiecas uz 2010. gadu. NIF projektiem Komisija šo izmaksu politiku 2012. gadā mainīja (salīdzināt ar 32. punktu).

Turklāt, izvērtējot šo NIF projektu, pienācīgi jāņem vērā ārkārtas situācija un notikumi, kas, sākot no 2011. gada janvāra, risinājās partnervalstī un ietekmēja projekta īstenošanu.

33

Ir paredzēts pārskatīt avansa izmaksu sistēmu ITF gadījumā.

34

Saskaņā ar šiem mehānismiem finansētos projektus Eiropas finanšu iestādes apstiprina un atlasa tieši, pilnībā ievērojot projektam noteiktos mērķus, darbības un kritērijus. Apakšaizdevumu un garantiju izvēli nosaka ar projektu saistītie parametri (sīkāk skatīt projekta aprakstā), jo īpaši tie, kuros formulēti projekta mērķi. Apstiprināšanas un atlases procedūrās tiek izmantoti finanšu iestāžu uzticamības pārbaudes standarti. Šajās procedūrās tiek ievērota saskaņota un ar izmaksu lietderību pamatota darba dalīšana starp partneriem, kas ietver kārtību pakārtoto darbību atlasei. Attiecīgās finanšu iestādes sīki ziņo par mehānismā iekļautajiem projektiem gan regulāri, gan ad hoc vai pēc Komisijas pieprasījuma.

4. izcēlums

Komisija uzskata, ka visi vajadzīgie elementi biji skaidri norādīti MVU finansēšanas mehānisma NIF projekta dotācijas pieteikuma veidlapā.

35

Pēc projekta apstiprināšanas Savienības delegācijas un/vai Komisijas galvenā pārvalde (atkarībā no projekta jomas) nodrošina pienācīgu pēcpārbaudi.

Komisijas dienesti regulāri sazinās ar bankas nodaļām attiecīgajās dalībvalstīs, tiekas ar delegāciju un vadošo finanšu iestāžu vietējiem projekta koordinatoriem. Vadošajām finanšu iestādēm ir līgumā noteikts pienākums ik gadu iesniegt delegācijai ziņojumus. Turklāt, kā paredzēts līgumos, kas parakstīti saskaņā ar deleģētajiem sadarbības nolīgumiem, Komisija ir iesaistīta, saņem informāciju un to aicina uzraudzīt vadošās finanšu iestādes veiktās misijas attiecīgajā vietā.

Līgumā noteiktā kārtība ir pietiekami skaidra pienācīgas uzraudzības nodrošināšanai.

Nodrošinot delegācijas agrīnāku iesaistīšanos procesā, pastiprināsies arī pēcpārbaude un uzraudzība. Norādījumi delegācijām tiks attiecīgi atjaunināti.

36

Komisija atzīst šo norādi uz darbu, kas tiek turpināts, lai izstrādātu uz rezultātiem balstītus rādītājus, ko finanšu iestādēm jāizmanto uzraudzībā un ziņošanā, un uzsver, ka darbības rezultātu uzraudzību veic vadošā finanšu iestāde.

37

Visi projekti tiek uzraudzīti un vērtēti. Daži vidusposma novērtējumi ir pabeigti, kā tas ir NIF gadījumā, vai arī drīz tiks uzsākti, kā tas ir LAIF gadījumā.

Turklāt Komisija vēlētos uzsvērt, ka

i)uz rezultātiem vērstas uzraudzības (ROM) procedūras DEVCO pārvaldītajos reģionālajos ieguldījumu mehānismos ir tādas pašas kā citos DEVCO projektos un

ii)DEVCO veic vajadzīgās darbības saistībā ar ROM rezultātiem, proti, pēc ROM procedūras attiecīgo projektu rezultāti tiek nosūtīti ES delegācijai / galvenās pārvaldes struktūrām, kas iesaistītas projekta pārvaldībā. Sagaidāms, ka delegācija sniegs atbildi, un to parasti iesniedz vadošajai finanšu iestādei. Vajadzības gadījumā tiek organizēta sanāksme pretrunu risināšanai ar mērķi noskaidrot ROM konstatētos faktus. Papildus tam Komisijas pārstāvji tiekas ar konsultantiem, kas veikuši apmeklējumus ROM saistībā, lai regulāri saņemtu informāciju par rezultātiem, kas ļautu pārzināt situāciju attiecīgajā vietā.

Nākotnē ir paredzēts pārskatīt ITF projektu pārvaldību, lai to, iespējams, saskaņotu ar citiem mehānismiem.

Komisijas kopīgā atbilde uz 39. līdz 42. punktu

39

Komisija nepiekrīt Palātas veiktajai analīzei par pierādīto vajadzību pēc dotācijas aizdevuma saņemšanai. Dotācijas pieteikuma veidlapa ir pamats izvērtēšanai, proti, spriedumam, kas pamatojas uz informāciju, ko sniedz tematiskas un ģeogrāfiskas vienības, kā arī ES delegācijas un sekretariāts un ko bieži papildina vēl cita izpēte. Komisijas izvērtējums, kas tapis tehniskajās sanāksmēs ar finanšu iestādēm un operatīvajām valdēm, kurās pārstāvētas dalībvalstis, ir stabils un pamatots. Komisija uzskata, ka dotāciju atlases process dod pietiekamu pārliecību un pierādījumus par to nepieciešamību.

42

Komisija nepiekrīt šai analīzei šādu iemeslu dēļ:

42 a)

iespējamam finansējumam bez ITF ieguldījuma saskaņā ar SVF programmu tik tiešām bija noteikta maksimālā summa aizdevumiem bez atvieglotiem nosacījumiem (skatīt 1. tabulu SVF valstu ziņojumos par 2009. un 2010. gadu), tāpēc jebkuram papildu aizdevumam bija jābūt aizdevumam ar atvieglotiem nosacījumiem. Lēmums par to, ka jebkuram projektam jāapsver aizdevums ar atvieglotiem nosacījumiem vai bez tiem, ir Zambijas suverēns lēmums pēc apspriešanās ar starptautisko sabiedrību atkarībā no tā, kāds ir katra projekta ekonomiskais pamatojums;

42 b)

EAF dotācija viena pati izrādījās nepietiekama projekta finansēšanas pabeigšanai. Papildu finansējumu trūkstošo līdzekļu iegūšanai varēja iegūt tikai, piesaistot finanšu iestāžu resursus ar ITF ieguldījuma starpniecību;

42 c)

pat mazām dotāciju summām var būt augsta pievienotā vērtība, piemēram, ja tās sedz trūkstošo finansējumu, uzlabo projekta kvalitāti utt. Trijos no šiem gadījumiem dotācijas palīdzēja atvieglot vispārējos finanšu nosacījumus, jo līdzfinansētāju ierosinātā finansēšanas pasākumu pakete aizņēmējam nebija pilnībā pieņemama. Citos projektos dotācija ļāva palielināt projektu potenciālo ietekmi, tostarp finanšu guvumus;

42 d)

Komisija nav vienisprātis ar Palātas secinājumiem. Galasaņēmējs varēja izvēlēties citu alternatīvu, kas būtu rentablāka, bet būtu radījusi negatīvu ietekmi uz vidi. ITF dotācija palīdzēja radīt labākus nosacījumus ieguldījumam ekoloģiski vēlamajā variantā un kompensēt augstākas ieguldījumu izmaksas;

42 e)

Komisija nav vienisprātis ar Palātas secinājumiem, kuriem nav pietiekamu pierādījumu.

NIF dotācija bija vajadzīga visas projekta ieguldījumu paketes atvēršanai, un tā pilnībā atbilda ES un partnervalsts politikas mērķiem;

42 f)

Komisija nepiekrīt šim vērtējumam. No tā izriet, ka dotācija bija vajadzīga tāpēc, lai saņēmējs pieņemtu saistītos aizdevumus, un apvienotā pakete bija salīdzināma ar citiem finanšu piedāvājumiem un nebija pārāk labi subsidēta;

42 g)

šajā piezīmē nav ņemts vērā tas, ka “nesubsidētais” produkts darbojās, pamatojoties uz pieņēmumu, ka tiks saņemta subsīdija. NIF ieguldījums šādā shēmā ir noteikti vajadzīgs, lai EFI varētu nodrošināt aizdevumus par likmēm, kuras motivētu bankas tālāk kreditēt MVU. Tas, ka NIF ieguldījums nav (vai daļēji nav) iztērēts, drīzāk liecina par panākumiem. Tas ļauj iesaistīt pēcfinansēšanas mehānismu ar zemāku NIF ieguldījuma līmeni (kas nenozīmē, ka NIF dotācijai jābūt zemākai citas pirmās operācijas gadījumā kādā valstī).

44

Komisija aktīvi iedarbojas uz projektu izveidi. Iedarbības veids ir ļoti atkarīgs no projekta veida, jo projektiem ir atšķirīgi mērķi un dažāda sagaidāmā ietekme. Apvienošanas projekti tiek veidoti partnerības kontekstā, līdzekļu devējiem savā starpā dalot pienākumus. Komisijai šai partnerībā ir būtiska nozīme, jo tai ir plaša ietekme uz visiem būtiskajiem projektu aspektiem.

46

Komisija uzskata, ka mehānismi parasti veicina ievērojamus politikas guvumus.

Politikas vide ir neatņemama projektu izvērtēšanas daļa. Katram projektam ir savi īpašie mērķi un sagaidāmā ietekme, kas ir atšķirīga atkarībā no projekta būtības. Nav sagaidāms, ka viens projekts radīs ietekmi uz visiem mērķiem (turklāt tas nav ieteicams).

ITF gadījumā, kad projekts sakrīt ar nozari, kas ir delegācijas redzesloka centrā, tiešām ir iespēja kopīgi ietekmēt nozares politiku. Ir citādi, ja projekts nav nozarē, kas ir delegācijas redzesloka centrā, bet kurai tomēr ir reģionāla nozīme.

51

Politiskām un stratēģiskām vajadzībām Komisija (pat tad ja ES pamatnostādnes par publicitāti ir ievērotas) pastiprinās pasākumus publicitātes paaugstināšanai un turpinās procesā iesaistīt delegācijas.

51 a)

Visos līgumos (gan vispārīgajos noteikumos, gan pielikumā, kur ir darbības apraksts) ir īpaši punkti projektiem, kas tiek finansēti saskaņā ar reģionālajiem apvienošanas mehānismiem. Šajos punktos ir noteikts, ka vadošajai finanšu iestādei ir jānodrošina pietiekama dotācijas publicitāte.

Turklāt jaunajā Netiešās pārvaldības deleģēšanas nolīgumā, ko no 2014. gada izmantos visiem projektiem, par kuriem noslēgti līgumi saskaņā ar reģionālajiem apvienošanas mehānismiem, ir pielikums, kas jo īpaši paredzēts komunikācijas un publicitātes plānam, ko veidos katram atsevišķajam projektam.

Attiecībā uz WBIF Paplašināšanās ĢD ar savu tehniskās palīdzības līgumu (IPF un IFICO) starpniecību ir nodrošinājis, ka visos saziņas un veicināšanas rīkos (tīmekļa vietnē, ziņojumos, pamatnostādņu faktu lapās, semināros, darbsemināros utt.) ir norādīta ES nozīme mehānismā. Norit darbs ciešākas sadarbības veidošanai ar IFI vienībām, kas atbildīgas par saziņu, un kļūst izplatītākas atsauces uz ES un WBIF. Publicitātei un konsekvencei būtu vēl vairāk jāuzlabojas, centralizējot WBIF ar komunikāciju saistītās darbības jaunajā paplašinātajā IFICO līgumā.

52

Komisija uzsver, ka ir spēkā Komunikācijas un redzamības rokasgrāmata ES ārējām darbībām un tā jāpiemēro visiem projektiem ārējo darbību jomā.

Secinājumi un ieteikumi

53

Komisija ir atbildīga par mehānismu izveidošanu, kas ziņojumā ir vērtēta pozitīvi. Projektu pārvaldība notiek partnerībā. Komisija īsteno mehānismu pārvaldību, turpretim attīstības finansēšanas iestādes ir atbildīgas par projektu ikdienas pārvaldību. Tās īsteno tām uzticētos budžeta uzdevumus saskaņā ar Finanšu regulā noteiktā netiešās pārvaldības režīma noteikumiem.

Komisija ir izveidojusi šo sistēmu, pilnībā ņemot vērā potenciālo guvumu, ko dod šie mehānismi, un uzskata, ka tās veiktā pārvaldība ir bijusi atbilstīga.

Komisija uzskata, ka, īstenojot potenciālos guvumus, jāņem vērā dotāciju veids (piemēram, tehniskais atbalsts) un projektu īstenošanas rezultāti.

54

Komisija uzskata, ka apstiprināšanas process tika veikts rūpīgi: visas attiecīgās ieinteresētās personas ir pienācīgi iesaistītas, un Komisija pielāgo apspriešanas procesu projektu īpatnībām. Lēmumu pieņemšanas procesā pieejamā informācija ir pietiekama un pilnīga.

Visos gadījumos ir nodrošināta pievienotā vērtība. Projekti tiek iesniegti kompetentajai operatīvajai valdei tikai pēc tam, kad visi projekta elementi ir noskaidroti un pievienotā vērtība ir skaidri saskatāma.

Avansa izmaksu sistēma tiek pārskatīta jaunajās līgumu standartformās, kas paredzētas finanšu instrumentiem.

55

Komisija uzskata, ka finansēšanas pamatojums visos gadījumos bija skaidrs. Šie gadījumi ir aprakstīti šā ziņojuma 42. punktā, un Komisija tos ir apstrīdējusi un norādījusi pamatojumu. Lūdzam skatīt Komisijas atbildi uz 42. punkta a) līdz g) apakšpunktiem.

Visos gadījumos mehānismu prioritātes ir bijušas saskaņā ar ES nozaru politiku katrā no reģioniem (kas skaidri norādīts attiecīgajos stratēģiskajos virzienos).

Neskatoties uz to, Komisija meklēs veidus plašākas ietekmes panākšanai uz nozaru politiku, kā arī ES atbalsta publicitātes uzlabošanai.

57

Komisija šo ieteikumu pieņem. Jaunajā pieteikuma veidlapā ir skaidri norādīti tie pievienotās vērtības veidi, kurus dotācija var nodrošināt.

57 a)

Komisija šo ieteikumu pieņem. Pārskatītās pārvaldības pamatnostādnes, kas paredzētas, lai koordinētu Komisijas iesaistīšanos visās apstiprināšanas procesa stadijās, kā arī projektu pēcpārbaudē, tiek izstrādātas ES Platformas kontekstā.

57 b)

Komisija šo ieteikumu pieņem. Šis process turpinās un varētu tikt pabeigts 2014. gada nogalē.

57 c)

Komisija šo ieteikumu pieņem. Apvienošanas mehānismu pārskatītajā pārvaldības sistēmā ir priekšlikums iesniegt projektus tikai galīgai apstiprināšanai (vairs neprasot provizorisko apstiprinājumu). Pieteikuma veidlapā ir sīki aprakstīta vajadzība pēc dotācijas un tās pievienotā vērtība, kā arī tas, kā ir veikta summas noteikšana/aprēķins.

Procesā jāparedz projektu plūsmā iekļauto projektu provizoriskā analīze un apspriešana, lai neskaidrības tiktu novērstas pirms iesniegšanas galīgajai apstiprināšanai, nodrošinot projektu gatavību, ietekmi un izdevīgumu.

57 d)

Komisija šo ieteikumu pieņem.

58

Komisija šo ieteikumu pieņem. Turpmāk pirms maksājuma veikšanas tiks ņemtas vērā vajadzības pēc naudas līdzekļiem. Pašlaik tiek gatavota jauna līguma standartforma finanšu instrumentiem. Šis pasākums, visticamāk, tiks ieviests 2014. gada nogalē.

59

Komisija šo ieteikumu pieņem.

59 a)

Pieteikuma veidlapā jau ir iekļauta rezultātu mērīšanas sistēma ar attiecīgajiem norādījumiem, kuros paskaidrots, kāda informācija tiek prasīta. Konkrētas ES dotācijas ietekmi bieži nav iespējams nošķirt no projekta kopējās ietekmes. Tomēr attiecībā uz ES dotāciju skaidri jānorāda pievienotā vērtība (skatīt iepriekš).

59 b)

Instrukcijas ir izsūtītas visām ES delegācijām, un norādījumi tiek izstrādāti.

59 c)

Komisija šo ieteikumu pieņem daļēji. Komisija apsvērs iespēju pielāgot ROM metodoloģiju apvienošanas īpašajām iezīmēm.

60

Komisija šo ieteikumu pieņem.

Tiek gatavots jauns Netiešās pārvaldības deleģēšanas nolīgums visiem projektiem, par kuriem noslēgti līgumi saskaņā ar reģionālajiem apvienošanas mehānismiem. Šajā līguma standartformā būs iekļauts pielikums, kas īpaši paredzēts komunikācijas un publicitātes plānam, kurš tiks veidots katram atsevišķajam projektam.

QJ-AB-14-016-LV-E  ISSN 1977-5717

ES ārpolitikas atbalstam Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas astoņus reģionālos ieguldījumu mehānismus. Šos ieguldījumu mehānismus izveidoja nolūkā apvienot Eiropas Komisijas sniegtās dotācijas ar aizdevumiem no finanšu iestādēm. Tie palīdz finansēt lielus infrastruktūras projektus, kam vajadzīgi ievērojami finanšu resursi.

Palāta pārbaudīja ES dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošanas efektivitāti. Palāta secina, ka apvienošana kopumā ir bijusi efektīva. Reģionālie ieguldījumu mehānismi bija izveidoti labi, bet to potenciālie ieguvumi netika pilnībā sasniegti. Palāta ir sagatavojusi Komisijai vairākus ieteikumus attiecībā uz projektu atlasi un dotāciju apstiprināšanu, līdzekļu izmaksu, ES dotāciju īstenošanas uzraudzību un ES atbalsta publicitātes palielināšanu.